КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

справа № 755/4797/24 головуючий у суді І інстанції: Козачук О.М.
провадження №33/824/1281/2026 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Полуніної Катерини Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 862532 від 07 березня 2024 року - 26 січня 2024 року о 14 год. 30 хв. у м. Київ по вул. Сверстюка, під шляхопроводом просп. Соборності, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження даних транспортних засобів та травмування пасажира ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 06 лютого 2026 року адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року змінити, виключивши із мотивувальної частини постанови формулювання про наявність у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України та причинно-наслідкового зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а в іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.
Одночасно з апеляційною скаргою було подане клопотання, у якому адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисниця ОСОБА_1 - адвокат Полуніна К.А., зазначає, що копію постанови фактично було отримано лише 05 січня 2026 року, а до моменту отримання постанови не мали об`єктивної можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження, адже не були обізнані ні про зміст ухваленого рішення, ні про його мотивувальну частину, тому не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Полуніна К.А. 14 січня 2026 року подала апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2026 року було повернуто без розгляду у зв`язку з ненаданням витягу з договору про надання правової допомоги, як того вимагає ч. 2 ст. 271 КУпАП. З постановою Київського апеляційного суду ознайомилися лише 06 лютого 2026 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних підстав.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі обвинувачення, зазначивши у мотивувальній частині постанови висновок про начебто наявність у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України та причинно-наслідкового зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Адвокат ОСОБА_2 - Соколовський В.Л. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити оскаржувану постанову без змін. 
Захисниця ОСОБА_1 - адвокат Полуніна К.А., у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, доводи адвоката Полуніної К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 29 грудня 2025 року зверталась до суду першої інстанції з проханням направити постанову за результатами розгляду справи в підсистему «Електронний суд», або на електронну пошту (а.с. 240-242 том 1).
Супровідним листом від 05.01.2026 року адвокату Полуніній К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , було направлено копію оскаржуваної постанови на електронну пошту, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання вказаного електронного листа (а.с. 243 том 1).
Разом з тим, 14.01.2026 року адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вперше звернулась з апеляційною скаргою (а.с. 1-12 том 2), яку постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2026 року було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із не наданням належних документів на підтвердження повноважень адвоката Полуніної К.А. на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді (а.с. 15-16 том 2).
Відтак, 06.02.2026 року адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вдруге звернулась з апеляційною скаргою (а.с. 27-37).
Отже, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Полуніній К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_2 не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі стосовно нього у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, захисником іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 - адвокатом Полуніною К.А., в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині перегляду судом апеляційної інстанції не підлягає.
Адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не погоджується лише з мотивувальною частиною постанови, в якій зазначено, що досліджені докази свідчать про те, що в діях водія автомобіля «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката Полуніної К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо необхідності виключення з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції посилання про наявність у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України та причинно-наслідкового зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.05.2024 року по справі було призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та авто-технічну експертизу, проведення якої доручили експертам Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при написані описової частини постанови процитував висновок судового експерта за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи у вказаній справі про адміністративне правопорушення за № КСЕ-19/111-24/34244-IT від 09.09.2024 року, а саме: «У дорожньо-транспортній ситуації, яка досліджувалася, в діях водія автомобіля «Хонда Аккорд», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди», що і стало основою подальших висновків, викладених у мотивувальній частині оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Посилання суду першої інстанції на висновок експерта, який є належним та допустимим доказом у цій справі, у тому числі із відтворенням його змісту, не свідчить про порушення норм процесуального права, а навпаки має значення для встановлення фактичних обставин справи та причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що є необхідним для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення по суті.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про те, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Полуніній Катерині Анатоліївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «18» березня 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко