ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Львів	Справа №460/12793/24 пров. №А/857/34823/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Пліша М.А
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 460/12793/24 (суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд у з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 № 0691931-2403-1720-UА56040090000093293 в розмірі 16731,24грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 460/12793/24 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 № 0691931-2403-1720-UА56040090000093293 в розмірі 16731,24грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Рівненській області.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДПС у Рівненській області витрати по сплаті судового збору на суму 968,96грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.
У задоволенні решти заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., - відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що відповідно до інформаційних баз даних Лубенської ДПІ, як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 на обліку не перебуває, протягом 2023 року звітність про отримані доходи не подавалася, доходи від підприємницької діяльності не отримувалися, повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводилася діяльність (форма №20-ОПП) не подавалося.
ОСОБА_1 не було надано первинних документів, які б підтверджували, що він здійснює підприємницьку діяльність та використовує вищевказане майно за призначенням у господарській діяльності.
У позивача наявні об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому відповідачем правомірно визначено грошове зобов`язання з його сплати.
Вичерпний перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування наведено у підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Згідно з пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України (чинній на момент спірних правовідносин) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Зважаючи на викладене, нарахування позивачу суми податкового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням рішення від 28.06.2024 року №0691931-2403-1720-Т`А56040090000093293 є правомірним, а відтак правових підстав для їх скасування немає.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна - «свинарник» загальною площею 832,4 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1101786056214) (форма власності - приватна; розмір частки - 1/1), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2016.
Рішенням Демидівської селищної ради Рівненської області від 29.05.2024 № 3277 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: 5621455300:02:001:0060) гр. ОСОБА_1 в оренду строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів (селища Демидівка) Дубенського району Рівненської області».
На виконання цього рішення укладено Договір оренди земельної ділянки від 17.06.2024 між позивачем та Демидівською селищною радою, кадастровий номер земельної ділянки: 5621455300:02:001:0060.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, підтверджується право оренди позивачем земельної ділянки строком на 7 років; кадастровий номер: 5621455300:02:001:0060.
Податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 № 0691931-2403-1720-UА56040090000093293, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2023 року у розмірі 16731,24грн.
Позивач, не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із цим позовом.
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з статтею 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За змістом підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції на момент прийняття спірного рішення) не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Згідно матеріалів, справи позивач має у власності об`єкти нежитлової нерухомості, а саме приміщення свинарника, загальною площею 832,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Як стверджує позивач, вказаний об`єкт нерухомого майна використовується ним в сільськогосподарській діяльності для зберігання вирощеної сільськогосподарської продукції та сільськогосподарської техніки та відноситься до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023.
Згідно Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, затвердженого Наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 № 3573 до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) включає: будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.
Споруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наявності сукупності умов: така нежитлова будівля віднесена до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023; власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник; така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.
Судом першої інстанції зґясовано, що позивач не зареєстрований в якості суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи – підприємця, проте, він являється членом особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою Демидівської селищної ради.
Також дана обставина підтверджується Довідкою про наявність у фізичної особи земельних ділянок від 15.08.2018 №180 та від 04.10.2024 № 166 форми №3ДФ, де зазначено про наявність у позивача права на користування землями для ведення особистого селянського господарства - 0,50 га; 1,10 га.
Окрім цього, позивач у своєму особистому селянському господарстві займається зберіганням сільськогосподарських культур та тварин, а саме відповідно до Акту обстеження від 03.11.2024 позивач у своєму господарстві за адресою с. Лопавше, в нежитловому приміщенні (свинарник) зберігає с/г інвентар, зерно та утримує свиней.
Колегія суддів погоджується твердженням суду першої інстанції, що належна позивачу на праві власності будівля використовується для ведення сільського господарства, а саме для зберігання сільськогосподарської продукції та сільськогосподарської техніки. Відтак, нежитлова будівля (свинарник), яка належить позивачу на праві власності, не є об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 460/12793/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула