справа № 208/15058/25
№ провадження 3/208/190/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 р.  

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Данилів С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.122-2, ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ :
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
До Заводського районного суду міста Кам`янського одночасно надійшли 4 протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 :
1. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513181, складений 14.11.2025, за змістом якого: 14.11.2025 о 19:40 год. в м.Кам`янське, просп. Гімназичний, 65, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dodge Journey Crossard, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку ОСОБА_1 категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.
2. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №513231, складений 14.11.2025, за змістом якого: 14.11.2025 о 19:35 год. в м.Кам`янське, просп. Відродження, 22Б, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dodge Journey Crossard, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу, завчасно подані за допомогою увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, подачі спеціальних звукових сигналів, подачі вимог про зупинку через гучномовець. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ч.1 ст.122-2 КУпАП;
3. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №513252, складений 14.11.2025, за змістом якого: 14.11.2025 о 19:34 год., в м.Кам`янське, просп.Відродження, 22Б, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dodge Journey Crossard, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався в тому, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Kia Rio, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив місце події. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.122-4 КУпАП;
4. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №513242, складений 14.11.2025, відповідно до змісту якого: 14.11.2025 приблизно о 19:34 год. за адресою: м.Кам`янське, пр.Відродження, 2, керуючи автомобілем Dodge Journey Crossard, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, ОСОБА_1 не переконався в тому, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Kia Rio, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.124 КУпАП.
Постановою Заводського районного суду міста Кам`янського від 26.11.2025 адміністративні провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч ч.1 ст.122-2, ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення оголошення про судове засідання на офіційному веб сайті суду.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП.
На підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
12.01.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Сологуба Д.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до наявних відеозаписів з бодікамер 798504 та 798516 вбачається, що ОСОБА_1 від проходження на стан спяніння не відмовлявся, а навпаки наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру “Драгер”, водночас працівники поліції повідомили, що вони не мають такого технічного засобу взагалі, оскільки такий перебуває на перевірці.
Тобто, поліцейським було порушено порядок направлення особи на огляд, відтак огляд, відповідно до положень ст.266 КУпАП вважається недійсним.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №513181, як у ньому зазначено, що він складений інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О. не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису з бодікамери ОСОБА_2 № 798516 встановлено, що він не складав вказаний протокол, о 20:04:12, оскільки він сидів у цей час на пасажирському сидінні службового автомобіля і користувався телефоном, а протокол складено іншим поліцейським.
З огляду на правову позицію визначену у рішенні Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
Що стосується протоколу № 513242 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, захисник зазначив, що в порушення норм розділу ІХ Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» наявна в матеріалах справи схема ДТП у графі «Назви об`єктів зображені на схемі» не містить жодних відомостей про автомобіль Dodge Journey НОМЕР_1 належний ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи не містять ані фотографій місця ДТП, ані фотографій пошкоджених авто, ані доказів матеріального збитку, ані протоколу огляду транспортного засобу.
При цьому, як встановлено із відеозапису бодікамери № 798516 о 20:20 вже сформовану схему ДТП привіз інший екіпаж поліції, тобто поліцейський Зубко В.О. її взагалі не складав.
Також, наявні в матеріалах справи пояснення гр. ОСОБА_3 мають відомості, що 14.11.2025 приблизно о 20 годині 00 хвилин її чоловік взяв машину та поїхав по справах. Приблизно о 20 годині 40 хвилин їй подзвонив поліцейський та повідомив, що її авто стоїть за адресою пр. Відродження, 22Б та в неї в`їхало інше авто Додж Джарні НОМЕР_1 . Поліцейські привезли її на місце де вона побачила пошкодження заднього бамперу, а під час ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками.
Проте, по перше дані пояснення не можуть слугувати доказом вини ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 не є свідком ДТП, а про пошкодження авто дізналась від поліцейських.
При цьому, жодних інших відомостей про подію ДТП, як пояснення свідків, записи відеоспостереження, або фото події матеріали справи не містять, хоча ДТП ніби то трапилось в людному місці біля магазину АТБ.
За таких обставин, поліцейськими не надано доказів вини ОСОБА_4 , у вчиненні ДТП, а наявні в матеріалах докази є неналежними, складеними з порушеннями та не доводять як факту ДТП, так і вини у його вчиненні особою.
Що стосується протокол №513252 за правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП, захисник вказав, що по перше, поліцейськими не надано доказів вини ОСОБА_4 , у вчиненні ДТП, як і не надано доказів залишення місця ДТП.
Крім того, наявний рапорт працівника поліції було складено на наступний день після складання протоколу 15.11.2025, відтак не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а свідчення такої особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах № 524/4668/17 від 28.05.2020 та № 489/4827/16-а від 15.04.2020.
Інші докази, як відеофіксація правопорушення або покази свідків, працівниками поліції не долучені, що свідчить про їх відсутність.
Щодо протоколу №513231 за правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП, вказав, що з наданих відеозаписів встановлено, що автомобіль поліції знаходиться в русі. Відео ведеться із салону авто, а обставини та учасники дорожнього руху не зафіксовані на відеозаписі. Фактично видно тільки салон службового авто з середини, та стовпи і дерева із зовні. Після ввімкнення гучномовця та вимоги поліцейського « НОМЕР_3 принять вправо остановиться», авто ОСОБА_4 менше ніж за 20 секунд, не зважаючи не правильно зазначений поліцейським номерний знак автомобіля зупиняється, а поліцейські підходять до водія.
При цьому, жодної зупинки «шляхом створення штучного затору по пр. Гімназичному, 65», як зазначено у рапорті на відео не зафіксовано, як і не зафіксовано невиконання або ігнорування вимоги поліцейського про зупинку авто водієм.
Тобто, одразу після вимоги поліцейського, в мінімальний проміжок часу, з урахуванням дорожньої обстановки і часу необхідного для безпечної зупинки авто, водій виконав вимоги поліції і зупинився, що ставить під сумнів порушення зазначене в протоколі.
Інші докази, як покази свідків відсутні в матеріалах справи.
З огляду на вищенаведене, адвокат Сологуб Д.О. зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.
Згідно із п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, зміст цього діяння розкривається у диспозиції статті 124 цього Кодексу.
ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.
Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінивши докази, долучені до справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення; відеозаписи з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських, які були оглянуті в судовому засіданні; рапорти про реєстрацію в ЖЄО; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.11.2025; письмові поясненнями ОСОБА_5 від 14.11.2025, роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 з огляду на таке.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513181, складеного 14.11.2025 о 20:04:12 год. Інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О.: 14.11.2025 приблизно 19:40 год. ОСОБА_1 в м. Кам`янське по пр. Гімназичний, 65 керував автомобілем Dodge Journey НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР — відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння”.
Матеріали справи складаються із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513181, рапорту поліцейського Губського А.Ю., складеного на наступний день після складання протоколу 15.11.2025, направлення водія на огляд до КНП КМР “МЛ №1” складене 14.11.2025 о 19:40 год. та відеозаписів з бодікамер 798504 поліцейського ОСОБА_6 та 798516 поліцейського Зубко В.О., який склав протокол.
Відповідно до ч.ч. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
З оглянутого у судовому засіданні відеозапису бодікамери № 798516 встановлено, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження на стан сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», водночас працівники поліції повідомили, що вони не мають такого технічного засобу взагалі, оскільки такий знаходиться на повірці та запропонували поїхати до лікарні, або будуть оформлювати відмову від проходження на стан сп`яніння, на що останній став наполягати на проходження на огляд на стан сп`яніння на місці. З розмов поліцейських зафіксованих на відео встановлено, що технічного засобу алкотестеру «Драгер» не було не в сусіднього екіпажу , ні в черговій частині та такими було зазначено, що «Драгер» це додаткова опція».
Тобто, огляд особи проведено з порушенням, за відсутності у працівників поліції спеціального технічного приладу.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, згідно ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.
Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 “пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР”.
Згідно ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, законодавець чітко визначив порядок огляду та послідовність дій поліцейського, а саме пропозиція пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціального приладу, а у разі відмови від огляду на місці зупинки чи незгоди з його результатом, складання направлення до закладу охорони здоров`я і лише у разу відмови складання протоколу.
Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння визначена Порядком затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17.12.2008.
Відповідно до п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
Згідно п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського.
Проте, відповідно до наявних відеозаписів з бодікамер 798504 та 798516 вбачається, що ОСОБА_1 не відмовився, а навпаки наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру “Драгер”.
Водночас, працівниками поліції було повідомлено, що вони не мають такого технічного засобу взагалі, адже той знаходиться на повірці.
При цьому, законом не передбачено право поліцейських на невиконання приписів ч.2,3 ст.266 КУпАП у разі відсутності у них технічного засобу.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, поліцейським було порушено порядок направлення особи на огляд, а тому в силу приписів ст.266 КУпАП огляд вважається недійсним.
Згідно п.3 розділу Х Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 “Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі” (ладі - Наказ) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами). 
Згідно п.4 розділу Х Наказу, огляд на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Наявний у справі Протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №513181, як у ньому зазначено, складений Інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О.
Проте, із відеозапису з бодікамери ОСОБА_2 798516 вбачається, що він не складав Протокол Серії ЕПР1 №513181 від 14.11.2025 о 20:04:12 год., а сидів у цей час на пасажирському сидінні службового автомобіля і користувався телефоном, а протокол складено іншим поліцейським.
При цьому, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
Таким чином, п.3 Протоколу про адміністративне правопорушення містить невірну інформацію про особу, яка його склала, поліцейський Зубко В.О. не складав протокол Серії ЕПР1 №513181, а тому протокол є неналежним доказом вини особи.
В матеріалах справи наявний рапорт поліцейського Губського А.Ю.
Проте, зазначений рапорт складений на наступний день після складання протоколу 15.11.2025, тобто не може бути доказом вини особи.
Крім того, наявний рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах № 524/4668/17 від 28.05.2020 в справі № 489/4827/16-а.від 15.04.2020 
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, поліцейським було порушено порядок направлення особи на огляд, а тому в силу приписів ст.266 КУпАП огляд вважається недійсним.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За зазначених вище обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.130 КУпАП, який виражений у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягіння у встановленому законом порядку, а тому провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №513242 складеного 14.11.2025 о 21:16:18 год. Інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О. «14.11.2025 приблизно 19:34 год. за адресою м. Кам`янське, пр. Відродження, 2 керуючи автомобілем Dodge Journey НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався, що це безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху в наслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль KIA RIO НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив п.10.9. ПДР — Інші порушення ПДР порушення правил руху ТЗ заднім ходом».
Матеріали справи складаються із протоколу Серії ЕПР1 №513242, рапорту поліцейського Губського А.Ю. складеного на наступний день після складання протоколу 15.11.2025, схеми ДТП, пояснень ОСОБА_3 .
Згідно ст.124 КУпАП відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.
Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Розділом ІХ Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 “Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі” (ладі — Наказ) передбачено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.
Згідно п.1 розділу ІХ Наказу, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:
1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Відповідно до п.4 розділу ІХ Наказу, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:
1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;
2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;
3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;
4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;
5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;
6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;
7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;
8) ширина тротуарів, узбіччя;
9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;
10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;
11) розташування дорожньої розмітки;
12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;
13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.
Проте, в порушення норм розділу ІХ Наказу наявна в матеріалах справи схема ДТП у графі “Назви об`єктів зображені на схемі” не містить жодних відомостей про автомобіль Dodge Journey НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 .
Відповідно до п.8 розділу ІХ Наказу, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП.
При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.
Проте, матеріали справи не містять ані фотографій місця ДТП, ані фотографій пошкоджених авто, ані доказів матеріального збитку, ані протоколу огляду транспортного засобу.
При цьому, як встановлено із відеозапису бодікамери № 798516 о 20:20 год. вже сформовану схему ДТП привіз інший екіпаж поліції, тобто поліцейський Зубко В.О. її взагалі не складав.
Крім того, наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_3 мають відомості, що 14.11.2025 приблизно о 20:00 год. її чоловік взяв машину та поїхав по справах. Приблизно о 20:40 год. їй подзвонив поліцейський та повідомив, що її авто стоїть за адресою пр. Відродження, 22Б та в неї в`їхало інше авто Додж Джарні НОМЕР_1 . Поліцейські привезли її на місце, де вона побачила пошкодження заднього бамперу, а під час ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до протоколу Серії ЕПР1 №513242 від 14.11.2025р., ніби-то зіткнення сталось о 19:34 год., а ОСОБА_3 лише о 20:00 год. передала автомобіль своєму чоловіку.
Вказані пояснення не містять дату їх складання, тобто необхідного реквізиту, передбаченого формою бланку, а тому є неналежним доказом вини ОСОБА_4 .
Також, в матеріалах справи відсутні копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, як доказ, що автомобіль KIA RIO НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 на праві власності. 
При цьому, жодних інших відомостей про подію ДТП, як пояснення свідків, записи відеоспостереження, або фото події матеріали справи не містять, хоча ДТП нібито трапилось в людному місці біля магазину АТБ.
За таких обставин, в порушення положень розділу ІХ Наказу, поліцейськими не надано доказів вини ОСОБА_4 , у вчиненні ДТП, а наявні в матеріалах докази є неналежними, складеними з порушеннями та не доводять як факту ДТП, так і вини у його вчиненні особою.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №513252 складеного 14.11.2025 о 21:27:11 год. Інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О. «14.11.2025 приблизно 19:34 год. за адресою м. Кам`янське, пр. Відродження, 2 керуючи автомобілем Dodge Journey НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався, що це безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль KIA RIO НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого ОСОБА_4 на порушення встановлених правил місце ДТП залишив чим порушив п.2.10.а ПДР».
Матеріали справи складаються із протоколу Серії ЕПР1 №513252 та рапорту поліцейського Губського А.Ю. складеного на наступний день після складання протоколу 15.11.2025.
Відповідно до ст.122-4 КУпАП відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Проте, яка зазначалось вище, поліцейськими не надано доказів вини ОСОБА_4 , у вчиненні ДТП, як і не надано доказів залишення місця ДТП.
Наявний рапорт складений на наступний день після складання протоколу 15.11.2025 поліцейським, не може бути однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а свідчення такої особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах № 524/4668/17 від 28.05.2020 та № 489/4827/16-а від 15.04.2020.
Інші докази, як відеофіксація правопорушення або покази свідків, працівниками поліції не долучені, що свідчить про їх відсутність.
Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2010 зазначив (п. 4)від 22.10.2010, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи відсутність належних та беззаперечних доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях події і складу правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №513231 складеного 14.11.2025 о 21:03:31 год. Інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зубко В.О. «14.11.2025 приблизно 19:35 год. за адресою м. Кам`янське, пр. Відродження, 22б керуючи автомобілем Dodge Journey НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу завчасно подані за допомогою увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, подачі спеціальних звукових сигналів та подачі вимог про зупинку голосом через гучномовець чим порушив п.2.4 ПДР»
Матеріали справи складаються із протоколу Серії ЕПР1 №513231 та рапорту поліцейського Губського А.Ю., складеного на наступний день після складання протоколу 15.11.2025.
Відповідно до ст.122-2 КУпАП відповідальність передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Як зазначено в рапорті: «авто Dodge Journey НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 під час переслідування на законні вимоги зупинитися подані за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів не реагувало та продовжувало їхати. Був зупинений шляхом створення штучного затору по пр. Гімназичному, 65»
Проте зазначене не узгоджується із наявним матеріалам справи.
Так, з наданих відеозаписів встановлено, що автомобіль поліції знаходиться в русі. Відео ведеться із салону авто, а обставини та учасники дорожнього руху не зафіксовані на відеозаписі. Фактично видно тільки салону службового авто з середини, та стовпи і дерева із зовні. Після ввімкнення гучномовця та вимоги поліцейського « НОМЕР_3 принять вправо остановиться», авто ОСОБА_4 менше ніж за 20 секунд, не зважаючи на невірно зазначений поліцейським номерний знак автомобіля зупиняється, а поліцейські підходять до водія.
При цьому, жодної зупинки «шляхом створення штучного затору по пр. Гімназичному, 65», як зазначено у рапорті на відео не зафіксовано, як і не зафіксовано невиконання або ігнорування вимоги поліцейського про зупинку авто водієм.
Тобто, одразу після вимоги поліцейського, в мінімальний проміжок часу, з урахуванням дорожньої обстановки і часу необхідного для безпечної зупинки авто, водій виконав вимоги поліції і зупинився, що ставить під сумнів порушення зазначене в протоколі.
Інші докази в матеріалах справи відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення сам собою, без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Також у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Таким чином, в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КупАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Суд звертає увагу, що вищенаведені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення мають узгоджуватися з іншими доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Однак, вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
В даній справі такі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, з огляду на викладене вище, відсутні. Таким чином, вина ОСОБА_1 в інкрімінованих йому адміністративних правопорушеннях, не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.
Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок, що відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,- закрити, у зв`язку за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Кам`янського.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя         С.В. Данилів