ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/1652/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мачульського В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі – ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», позивач) звернулося із позовом до Волинської митниці (далі – Волинська митниця, митний орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення товару декларант позивача подав 25.11.2025 до Волинської митниці митну декларацію (далі – МД) МД №25UA205050046205U5. Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025, визначивши митну вартість за резервним методом. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначає, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару уповноваженою ним особою були подані передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідні документи, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України (тобто чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця), у зв`язку з чим давали можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом). 
Відтак, позивач вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву від 26.02.2026 представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: 
- відповідно до поданого рахунку-фактури від 19.11.2025 № RE25350 продавцем товару (власником) є TIT IMPORT EXPORT GmbH, що суперечить власниками, зазначеним в свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України створює додаткові витрати, які за правилами ст.58 МКУ можуть бути складовими митної вартості;
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 19.11.2025 № DE 1911/25 (далі – Контракт) терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;- пунктом 5 Контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими Продавцем і прийнятими Покупцем після передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно поданих свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу власниками товару є HEYERICK BVBA (від 13.07.2021 № 458869436) та Ishchuck Andrii (№HH-S-1-324/25-01188 від 25.11.2025). Свідоцтво HH-S-1-324/25-01188 видане в листопаді 2025 року, а отже не зрозуміло яким саме чином між власником товару TIT IMPORT EXPORT GmbH та Ishchuck Andrii відбувся обмін/перереєстрація/видача транспортного засобу, адже згідно копії митної декларації країни відправлення № 25BE000006108024B0 було здійснено експорт оцінюваного товару 21.11.2025, де отримувачем виступає ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП»;
- відповідно калькуляції від 24.11.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 85000 грн, в тому числі по маршруту Mons (Бельгія) – (Україна) в сумі 82000 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 3000 грн. Незрозуміло за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до Контракту є компанія, зареєстрована в Німеччині та товар оформлено на експорт в Бельгії 21.11.2025 (згідно копії митної декларації країни відправлення № 25BE000006108024B0). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане в Німеччині на Ishchuck Andrii та датується 25.11.2025. Процедура експорту та реєстрації, як в Німеччині, так і в Бельгії потребують часу на обробку та вимагають фізичної участі власника або уповноваженої особи. Ці юридично значимі дії неможливо здійснити одночасно через географічну віддаленість, час, потрібний для проведення кожної процедури. Декларантом не відображено повного маршруту транспортування товару Бельгія Німеччина –Україна, що свідчить про не надання загальної суми транспортних витрат по доставці даного товару, яка є складовою митної вартості товару;
- в калькуляції транспортних послуг від 24.11.2025 зазначена загальна сума витрат 85000 грн по маршруту Mons (Бельгія) – Ковель. В цей же час, в даному документі вказано, що витрати по маршруту Mons (Бельгія) – Ковель становлять 82000 грн. Невідповідність вказаних заявлених витрат свідчить про надання неправдивих відомостей, що стосуються митної вартості товару;
- згідно рахунка-фактури № RE25350 від 19.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно пункту 4 Контракту форма оплати за товар зазначена: «оплата після поставки», проте дане твердження суперечить умовам оплати, вказаним в інвойсі – в перекладі на українську «ТЗ залишається власністю Продавця до повної оплати». Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу, одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано Покупцеві, але зазначено післяплату на невизначений термін, в цей же час в рахунку вказана негайна оплата. Зазначене є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже післяплата товару на невизначений період після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку;
- з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутні істотні умови контракту, що не дозволяє встановити з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок.
Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов, ціни та оплати за придбаний товар.
Крім того представник відповідача зазначив, що по поданій декларантом МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.
Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 26.11.2025.
Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до п.2 частини другої статті 52 Митного кодексу України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
В подальшому митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено: «Моторний транспортний засіб для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, марки MERCEDES-BENZ, модель VARIO, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2009, об`єм двигуна 4250 см3, потужність двигуна 95 кВт…» імпорт якого здійснено на умовах поставки EXW Dilsen-Stokkem (BE), та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить 20500 євро за шт. Оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за ЕМД від 22.08.2025 № UA305110/2025/007713. 
Декларантом вказаний товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація типу МД № 25UA205050046432U6 від 26.11.2025.
З огляду на наведене вище, вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.
Ухвалою суду від 27.02.2026 в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням сторін відмовлено.
У відповіді на відзив від 02.03.2026, яка надійшла на адресу суду 05.03.2026 позивач заперечує проти тверджень представника відповідача викладених у відзиві, з підстав зазначених в адміністративному позові. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
19.11.2025 між ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» та TIT IMPORT EXPORT GmbH (Німеччина) укладено зовнішньоекономічний контракт №DE 1911/25 відповідно до якого, TIT IMPORT EXPORT GmbH (надалі - продавець) зобов`язується поставляти товар – автобус MERCEDES-BENZ vin НОМЕР_1 . Валютою платежу за цим контрактом є Євро.
Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Ціна транспортного засобу становить 8500,00 Євро.
Умови поставки EXW BE Mons відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року.
Форма оплати – передоплата.
Відповідно до фактури RE25350 від 19.11.2025 TIT IMPORT EXPORT GmbH поставлено автобус бувший у використанні MERCEDES-BENZ vin НОМЕР_1 .
З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 25.11.2025 декларантом ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано МД №25UA205050046205U5 з описом товару «Автобус міжміський, що був у використанні марка згідно з довідником - MERCEDES-BENZ модель згідно з довідником - VARIO 813D - (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 - включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 39 місць - призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування - тип двигуна - дизель - робочий об`єм циліндрів двигуна 4250см.куб. - номер двигуна - невизначений - потужність - 95kw - колісна формула - 4х2 - календарний рік виготовлення - 2009 -модельний рік виготовлення 2009 - дата першої реєстрації - 05.05.2010 Країна виробництва - (DE) Торгівельна марка "MERCEDES-BENZ"». 
У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме на основі ціни товару з урахуванням коригування відповідно до п.10 ст.58 МК України на суму понесених витрат на транспортування товару.
Страхування товару за кошти ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не проводилось, затрат на навантаження та розвантаження не було.
Для підтвердження митної вартості надано: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RE25350 від 19.11.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару №А 2.263.283 від 21.11.2025, статус особи, яка подає митну декларацію №2, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №458869436 від 13.07.2021, калькуляція транспортних витрат від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №3538 від 24.11.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів DE 1911/25 від 19.11.2025, договір про надання послуг митного брокера №9 від 21.04.2025, довідка №241125083 від 24.11.2025, фото, копія митної декларації країни відправлення 25ВЕ000006108024В0 від 21.11.2025.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» заявою від 25.11.2025 в порядку ст.55 МК України, направила митному органу пояснення та додаткові документи, а саме; 1) калькуляцію транспортних витрат від 24.11.2025; 2) платіжну інструкцію в кількості 2 (дві) штуки від 24.11.2025 №84; 3) заяву про купівлю валюти від 24.11.2025 №103; 4) лист від 25.11.2025.
В подальшому Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000302/2 від 25.11.2025 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/001081.
У графі 33 оскаржуваного рішення №UA205050/2025/000302/2 від 25.11.2025 зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: 
- відповідно до поданого рахунку-фактури від 19.11.2025 № RE25350 продавцем товару (власником) є TIT IMPORT EXPORT GmbH, що суперечить власниками, зазначеним в свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України створює додаткові витрати, які за правилами ст.58 МКУ можуть бути складовими митної вартості;
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 19.11.2025 № DE 1911/25 (далі – Контракт) терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;- пунктом 5 Контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими Продавцем і прийнятими Покупцем після передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно поданих свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу власниками товару є HEYERICK BVBA (від 13.07.2021 № 458869436) та Ishchuck Andrii (№HH-S-1-324/25-01188 від 25.11.2025). Свідоцтво HH-S-1-324/25-01188 видане в листопаді 2025 року, а отже не зрозуміло яким саме чином між власником товару TIT IMPORT EXPORT GmbH та Ishchuck Andrii відбувся обмін/перереєстрація/видача транспортного засобу, адже згідно копії митної декларації країни відправлення № 25BE000006108024B0 було здійснено експорт оцінюваного товару 21.11.2025, де отримувачем виступає ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП»;
- відповідно калькуляції від 24.11.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 85000 грн, в тому числі по маршруту Mons (Бельгія) – (Україна) в сумі 82000 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 3000 грн. Незрозуміло за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до Контракту є компанія, зареєстрована в Німеччині та товар оформлено на експорт в Бельгії 21.11.2025 (згідно копії митної декларації країни відправлення № 25BE000006108024B0). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане в Німеччині на Ishchuck Andrii та датується 25.11.2025. Процедура експорту та реєстрації, як в Німеччині, так і в Бельгії потребують часу на обробку та вимагають фізичної участі власника або уповноваженої особи. Ці юридично значимі дії неможливо здійснити одночасно через географічну віддаленість, час, потрібний для проведення кожної процедури. Декларантом не відображено повного маршруту транспортування товару Бельгія Німеччина –Україна, що свідчить про не надання загальної суми транспортних витрат по доставці даного товару, яка є складовою митної вартості товару;
- в калькуляції транспортних послуг від 24.11.2025 зазначена загальна сума витрат 85000 грн по маршруту Mons (Бельгія) – Ковель. В цей же час, в даному документі вказано, що витрати по маршруту Mons (Бельгія) – Ковель становлять 82000 грн. Невідповідність вказаних заявлених витрат свідчить про надання неправдивих відомостей, що стосуються митної вартості товару;
- згідно рахунка-фактури № RE25350 від 19.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно пункту 4 Контракту форма оплати за товар зазначена: «оплата після поставки», проте дане твердження суперечить умовам оплати, вказаним в інвойсі – в перекладі на українську «ТЗ залишається власністю Продавця до повної оплати». Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу, одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано Покупцеві, але зазначено післяплату на невизначений термін, в цей же час в рахунку вказана негайна оплата. Зазначене є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже післяплата товару на невизначений період після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку;
- з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутні істотні умови контракту, що не дозволяє встановити з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок.
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, декларанту було запропоновано згідно статті 53 та статті 54 Кодексу в 10-ти денний термін надати документи.
Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 26.11.2025 №б/н.
На думку митного органу, декларантом не забезпечено надання відповідно до п.2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно статті 64 МК України та у відповідності до наказу ДМСУ №476 від 01.07.2021 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо посадових осіб митних органів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».
Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: - товар 1 – на рівні 20500 євро/шт за ЕМД від 22.08.2025 № UA305110/2025/007713. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено: «Моторний транспортний засіб для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, марки MERCEDES-BENZ, модель VARIO, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2009, об`єм двигуна 4250 см3, потужність двигуна 95 кВт…» імпорт якого здійснено на умовах поставки EXW Dilsen-Stokkem (BE), митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом визначення митної вартості. 
Вказаний товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація типу МД № 25UA205050046432U6 від 26.11.2025.
ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025, звернулося до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. 
Так, до МД №25UA205050046205U5 від 25.11.2025 декларант позивача подав наступні документи: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RE25350 від 19.11.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару №А 2.263.283 від 21.11.2025, статус особи, яка подає митну декларацію №2, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №458869436 від 13.07.2021, калькуляція транспортних витрат від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №3538 від 24.11.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів DE 1911/25 від 19.11.2025, договір про надання послуг митного брокера №9 від 21.04.2025, довідка №241125083 від 24.11.2025, фото, копія митної декларації країни відправлення 25ВЕ000006108024В0 від 21.11.2025.
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 19.11.2025 №DE 1911/25, укладеним між ТзОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та TIT IMPORT EXPORT GmbH (Німеччина) (продавець) визначено предмет, ціна контракту, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару. Предметом контракту є товар - MERCEDES-BENZ, модель VARIO Vin НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 2 вказаного контракту ціна контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна суму контракту становить 8500 Євро. Ціна транпортного засобу становить 8500,00 Евро.
Відповідно до інвойсу (фактури) від 19.11.2025 DE25350 продавець поставив позивачу товар – Автобус MERCEDES-BENZ, модель VARIO Vin НОМЕР_1 .
Ціна товару в інвойсі (фактурі) від 19.11.2025 DE25350 (8500,00 Евро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA205050046205U5 від 25.11.2025 (графа 22).
Позивачем на рахунок нерезидента TIT IMPORT EXPORT GmbH (Німеччина) перераховано суму 8500,00 Євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті від 24.11.2025 №84.
За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, номер контракту від 19.11.2025 №DE 1911/25, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до вказаного контракту, тобто оплата здійснювалась за транспортний засіб Автобус MERCEDES-BENZ, модель VARIO Vin НОМЕР_1 .
Так у платіжній інструкції вказано призначення платежу «Рrерауment for the vehicle according to the contract №DE 1911/25 DD 19.11.2025». Платіж здійснено на рахунок продавця компанії ТІТ IMPORT EXPORT GmbH (Німеччина), платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті.
Платіжна інструкція від 24.11.2025 №84 на суму 8500,00 Євро оформлена з використанням системи Інтернет-банкінг з накладенням електронного підпису та містить відмітку банку про проведення оплати, є дійсною.
Відтак, платіжна інструкція в іноземній валюті є належним доказом та підтверджує факт перерахування коштів позивачем на рахунок продавця у вказаному розмірі.
З огляду на зазначене, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що в пункті 4 Контракту вказано умови оплати за товар: «оплата після поставки», проте не вказано чітких термінів проведення даної оплати, оскільки контрактом №DE 1911/25 від 19.11.2025 передбачено «передоплата» та покупець оплатив кошти за придбаний товар на перед.
Стосовно розбіжностей відповідача, а саме: Продавець товару відповідно до контракту від 19.11.2025 №DE 1911/25 компанія ТІТ IMPORT EXPORT GmbH, зареєстрована в Німеччині, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в Бельгії, та поставка товару здійснюється з Бельгії відповідно до товаросупровідних документів що може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, а також наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту, що, на думку відповідача, створює ризик наявності комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов Контракту, витрати на оплату яких можуть бути невід`ємними складовими митної вартості товару, суд зазначає наступне. 
Статтею 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості товару та встановлено заборону для митного органу вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Проте, у вказаному переліку відсутній документ «Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу».
Крім того суд зауважує, що транспортний засіб знято з реєстрації в Бельгії, що підтверджується відміткою про реєстрацію транспортного засобу 458869436 від 13.07.2021.
З поданих декларантом документів (контракту від 19.11.2025 №DE 1911/25) зрозуміло, що продавцем є компанія ТІТ IMPORT EXPORT GmbH. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.
Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.
Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.
Щодо твердження митного органу про те, що для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 24.11.2025 б/н, зазначені витрати на доставку в сумі 85000 грн, в тому числі по маршруту Mons (Бельгія) – (Україна) в сумі 82000 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 3000 грн. Незрозуміло за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними.
За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).
Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо здійснювалося страхування.
Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на транспортування товару на заявлених умовах поставки до кордону України у сумі 82000,00 грн.
Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.
Позивачем для підтвердження понесення витрат на транспортування відповідачу було надано до митного оформлення калькуляцію транспортних витрат від 24.11.2025. Також на вимогу митного органу надано копію договору про надання послуг №19/11 від 19.11.2025, копію акту прийому- передачі від 19.11.2025 №19/11.
Судом встановлено, що вказані у договорі №19/11 від 19.11.2025 та в акті прийому-передачі послуг від 19.11.2025 №19/11 відомості щодо вартості та маршруту транспортування автобуса MERCEDES-BENZ VARIO vin НОМЕР_1 узгоджуються з відомостями поданої до митного оформлення калькуляції від 24.11.2025.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 №984/21296) затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Складена з урахуванням зазначених рекомендацій калькуляція транспортних витрат містить відомості про маршрут перевезення Mons Belgium – Ковель Україна, його протяжність у кілометрах (1640 км), розмір тарифної ставки за 1 кілометр маршруту (50,00 грн). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.
Як виснував Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
З умов контракту та рахунка-фактури не випливає, що позивачем понесено інші витрати, ніж на оплату товару та транспортних витрат.
Всупереч наведеному вище, митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів №205050/2025/000302/2 від 26.11.2025 не наведено жодних тарифів, які застосовувались перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару, не здійснено порівняння вартості транспортування ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» та тарифів наявних у митного органу.
В той же час сума понесених витрат на транспортування та умови поставки EXW Mons Belgium митним органом під сумнів не ставилась.
Отже, надані документи підтверджують як вартість самого товару, так і витрати, пов`язані із транспортуванням товару, й вони були враховані у митну вартість, що не заперечує відповідач.
Суд наголошує, що за приписами частини третьої статті 53 МК України вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.
Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є зовнішньоекономічний контракт від 19.11.2025 №DE 1911/25, рахунок-фактура (інвойс) №RE25350 від 19.11.2025, платіжна інструкція №85 від 24.11.2025. 
Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
За приписами частини третьої статті 53 МК України вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.
При цьому суд зазначає, що відсутність договірних відносин із третіми особами вже само по собі робить невиконуваною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам. Тому митний орган не може покликатися на ненадання декларантом таких документів, яких у нього не було і не могло бути. Доказів протилежного відповідачем не надано. Аналогічно позивач не може надати страхових документів, оскільки страхування вантажу не здійснювалося, що підтверджується калькуляцією транспортних витрат від 07.09.2025. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.
Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс). 
Щодо необхідності надання банківських платіжних документів, транспортних документів, то їх витребування є безпідставним, оскільки такі документи надавалися митному органу як під час митного оформлення товару, так і в порядку частини восьмої статті 55 МК України.
З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Тож вартість аналогічних чи подібних товарів може істотно відрізнятись з огляду на технічний стан транспортного засобу, пробіг, умови поставки тощо. Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 26.11.2025 №UA205050/2025/000302/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.
Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір в сумі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2 від 05.01.2026.
Відтак, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, код ЄДРПОУ 44356571) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000302/2 від 26.11.2025.
Стягнути з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» судовий збір в сумі 3 328,00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Суддя В.В. Мачульський