СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 755/23770/25 
Провадження № 2/684/133/2026
22 квітня 2026 року 	селище Стара Синява 	

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участі секретаря судового засідання Кушнір Я.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницького району Хмельницької області в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:
У листопаді 2025 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міcта Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача К979. За умовами кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику кредит у розмірі 9000 гривень строком на 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в договорі. Сторони укладали додаткові договори на продовження кредиту 25.03.2021, 25.04.2021, 25.05.2021 про продовження терміну виконання договору № 604194, оскільки ОСОБА_1 не здійснювала оплату кредиту в терміни визначенні умовами договорів.
08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №1-0802202, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» (тепер - «Свеа Фінанс») свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становить 16341 гривня 20 копійок, а саме: сума заборгованості за основною сумою боргу – 4982 гривні, сума заборгованості за відсотками 11359 гривень 20 копійок.
Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість, що становить 16341 гривня 20 копійок та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
09.12.2025 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва справу направлено за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області.
10.02.2026 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
02.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказує, що не підписувала договір №1604194 від 20.03.2021. Вважає, що у неї не виник обов`язок виконувати кредитне зобов`язання в силу того, що її не було повідомлено про заміну кредитора. Кредит вона сплатила ще у 2021 році. Вбачає в діях суду зговір з макрофінансовими організаціями. 
Ухвалою суду від 12.03.2026 вирішено питання участі відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів за її заяваю від 10.03.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові міститься клопотання про розгляд справи в його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась повторно, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 02.04.2026 року не вийшла на зв`язок для участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ. 22.04.2026 повторно не вийшла на зв`язок для участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ. Згідно доповіді секретаря судового засідання відповідач ОСОБА_1 відмовилась приймати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ, так як не бачить у цьому сенсу та запропонувала суддям сплати за неї борг по кредиту. 
Таким чином, судом була забезпечена можливість участі відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак відповідач цією можливістю не скористалась, повторно не вийшла на зв`язок. 
Враховуючи положення частини п`ятої статті 212 ЦПК України, згідно яких ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, враховуючи, що суд забезпечив відповідачу можливість участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ, однак відповідач від участі відмовилась, повторно не вийшла на зв`язок, враховуючи, що сплинули строки розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, що передбачені статтею 275 ЦПК України, враховуючи наявність у справі відзиву та положення частини четвертої статті 223 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Суд установив.
23.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194. Зазначений кредитний договір було укладено за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи розміщеної на сайті www.credit7.ua.
Згідно умов Кредитного договору:
Сума кредиту (загальний розмір) складає 9000 гривень (п. 1.2 договору);
Строк кредиту 30 днів, повернення кредиту вказується в графіку платежів що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 3 цього договору (п. 1.3 договору).
Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується:- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору;- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору ( п.1.4.1. договору ).
Знижена процентна ставка становить 1,90% ( п.1.4.2. договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних, за зниженою ставкою 693,50% річних ( п.п. 1.5. 1.5.1. 1.5.2. договору)
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 14130,00 грн., за зниженою ставкою 14130,00 грн. ( п.п. 1.6. 1.6.1. 1.6.2. договору).
Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту ( п.2.1. договору).
За договором нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту ( п.3.1 договору).
Порядок продовження строку кредиту за ініціативою Клієнта (пролонгація). У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. (п.п. 4.1, 4.1.1 договору).
Згідно додатку №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1604194 від 23.02.2021 визначено графік платежів.
Сторони укладали додаткові договори від 25.03.2021,від 25.04.2021, від 25.05.2021, якими продовжили строк користування кредитом на 30 днів за кожним додатковим договором, оскільки ОСОБА_1 не мала можливості у повному обсязі виконати зобов`язання. 
Відповідно до листа від 04.03.2024 ТОВ «УПР» через платіжний сервіс iPay.ua проведено платіж на картку клієнта № НОМЕР_2 від 23.02.2021 в сумі 9000 гривень. 
08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №1-0802202, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 08.02.2022, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача, яка значиться в реєстрі за №231 за договором від 23.02.2021.
Рішенням №1 від 25.03.2024 змінена назва (найменування) Товариства з товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» .
Позивач надав розрахунок заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194, з урахуванням додаткових договорів, станом на 08.02.2022 виникла заборгованість за тілом кредиту - 4982 гривні, за відсотками 11359 гривень 20 копійок, а всього - 16341 гривня 20 копійок .
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194 від 23.02.2021 з додатком № 1 до договору (графік платежів), листом про проведення платежу, додатковими договорами на продовження терміну виконання договору № 604194 від 25.03.2021, 25.04.2021, 25.05.2021, паспортами кредитів, договором факторингу від 08.02.2022, рішенням про зміну найменування.
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких прав з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» (тепер - ТОВ «Свеа Фінанс»)за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Щодо заперечень відповідача .
До заперечень відповідача, що вона не укладала кредитний договір суд відноситься кретично, оскільки укладання договору та додоткових угод підтверджується наданими позивачем доказами викладеними вище, і сама відповідач у відзиві вказує, що погасила заборгованість ще у 2021 році. 
Також із наданих позивачем письмових доказів (розрахунку заборговансті) вбачається часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, що свідчить про наявність зобов`язання, про яке відповідач була обізнана. 
Судом досліджені письмові докази відповідача: копія паспорта; копія договору оренди квартири; витяг про місце реєстрації; копія трудової книжки; довідка про дохід, довідка ВПО; скрін з бота EgroshiCom.
Надані відповідачем докази не підтверджують належне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором та відсутність заборгованості.
Саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається ОСОБА_1 , не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Висновки суду
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194 від 23.02.2021 у загальному розмірі 16341 гривня 20 копійок.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень.
На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №279 від 28.10.2025.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1604194 від 23.02.2021 у загальному розмірі 16341 гривня 20 копійок, а також 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 18763 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят три гривні) 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місце знаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення суду складено 22 квітня 2026 року.

Суддя Роман ВОЛОШИН