ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 367/8431/25 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невнесенні до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів відомостей про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу»; ???
- зобов?язати відповідача внести до Єдиного Державного реєстру призовників військовозобов?язаних та резервістів відомостей про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу».
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2025 справу було передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол №222 від 23.12.2022), на підставі ст .46-а, графи III Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, графи ТДВ 6, ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Відповідно до норм чинного на 2022 рік законодавства України, ІНФОРМАЦІЯ_1 було внесено зазначену інформацію у військовий квиток позивача. Так, на сторінці 18 військового квитка, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено в особливих відомостях, що ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Відповідно до ст. 46-а, графи III Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 зазначено:
Включено: хронічні хвороби нижніх дихальних шляхів J40-J44, J47 (хронічний 46 бронхіт, емфізема, хронічна обструктивна хвороба легенів, бронхоектатична хвороба); хвороби легенів, спричинені зовнішніми агентами, інтерстиціальні хвороби легень J60-J84 (пневмоконіози, хронічні пневмоніти, ідіопатичний фіброзуючий альвеоліт, легеневий альвеолярний протеїноз, гемосидероз та інші дисеміновані захворювання легень); хронічні гнійні та некротичні хвороби, хвороби плеври, інші хвороби органів дихання J85-J99 (абецес легені та середостіння, піоторакс та інші) а) зі значними порушеннями функції зовнішнього дихання - непридатні до військової служби.
Отже, 23.12.2022 позивача було виключено з військового обліку на підставі довідки ВЛК.
В подальшому, інформація була внесена до Електронного кабінету призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Резерв+» Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» з позначенням категорія обліку - не військовозобов?язаний.
Після встановлення позивачем застосунку «РЕЗЕРВ +» на мобільному пристрої, інформація щодо його статусу відображалась коректна. Так, згідно витягу з електронного кабінету призовників, військовозобов?язаних та резервістів «РЕЗЕРВ +» від 16.06.2025 було заначено категорію обліку - не військовозобов?язаний, непридатний з виключенням з військового обліку.
Однак, після оновлення позивачем застосунку, відповідно до інформації з електронного кабінету призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Резерв+», 28.06.2025 категорія обліку змінилась на - військовозобов?язаний. При цьому, залишилась актуальна інформація про те, що ОСОБА_1 непридатний з виключенням з військового обліку.
Таким чином, 28.06.2025 до Електронного кабінету призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Резерв+» Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» була необґрунтовано та протиправно змінена категорія обліку позивача з «не військовозобов?язаний» на «військовозобов?язаний», чим було створено негативні наслідки для позивача та порушено його права.
Після виявлення зазначеної невідповідності у реєстрі, на виконання вимог норм чинного законодавства України, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідною заявою для приведення у відповідність інформації зазначеної у його паперовому військо-обліковому документі з інформацією, що міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів.
У своїй заяві позивач просив ІНФОРМАЦІЯ_1 надати інформацію щодо підстав внесення змін до Єдиного державного (електронного) реєстру призовників, військовозобов?язаний категорії обліку з не військовозобов?язаний на військовозобов?язаний; внести державного (електронного) призовників, військовозобов?язаних та резервістів коректну інформацію зазначену у його паперовому військово-обліковому документі (військовий квиток), а саме змінити (повернути вірну інформацію) з позначенням категорія обліку - НЕ військовозобов?язаний; проінформувати заявника про результат розгляду заяви та про внесення коректної інформації на адресу зазначену у заяві.
До заяви були додані наступні копії документів: ???військовий квиток, рішення ВЛК від 23.12.2022,  витяг з «Резерв +» від 16.06.2025, витяг з «Резерв +» від 26.08.2025.
У відповідь на вищевказану заяву, відповідачем надано відповідь, якою повідомлено, що згідно протоколу засідання військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.03.2025 № 2025-0326-1351, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці ВЛК від 23.12.2022 №14/222 військовозобов?язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі статті 46-а графи III Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку - скасовано.
Зокрема зазначено, що оскільки ОСОБА_1 підлягає контрольному медичному огляду при ІНФОРМАЦІЯ_5 , на його адресу направлена повістка з метою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на 04.07.2025.
Також, до відповіді був доданий витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.03.2025 № 2025-0326-1351.
У витязі було зазначено наступне:
« 1. Враховуючи порушення вимог пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 Nє 402 (зі зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 Nє1 109/15800 (далі - Положення), а саме те, що постанова ВЛК щодо офіцера була оформлена довідкою замість свідоцтва про хворобу, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці ВЛК від 23.12.2022 Nє 14/222 військовозобов?язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі статті 46-а графи III Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» - скасувати.
« 2. Військовозобов?язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягає контрольному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно вимог Положення».
Вважаючи таку відмову у виключенні його з військового обліку протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач на підставі рішення військово-лікарської комісії від 23.12.2022, прийнятого відповідно до чинного на той час законодавства, був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою ВЛК та належним записом у військовому квитку, які не були скасовані чи визнані недійсними у встановленому порядку, тоді як відповідач, будучи органом ведення Єдиного державного реєстру, зобов`язаний забезпечувати повноту та актуальність внесених до нього відомостей, однак безпідставно не відобразив відповідні дані та не привів їх у відповідність до наявних документів. Посилання відповідача на зміни законодавства 2024- 2025 років є необґрунтованими, оскільки такі норми не мають зворотної дії в часі та не впливають на правомірність раніше прийнятого рішення ВЛК, а доказів його скасування чи неправомірності відповідач не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача та необхідність зобов`язання його внести до Реєстру відомості про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що у зв`язку зі скасуванням довідки військово-лікарської комісії №14/222 від 23.12.2022, з 26.03.2025 відсутні визначені законом підстави до виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та позбавлено відповідача можливості подати відзив, у зв`язку з неналежним наданням матеріалів справи.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ).
Згідно з частиною 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції на 23.12.2022) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, зокрема, щодо керівництва військовим обліком військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, здійснення контролю за його станом покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 23.02.2022 №154.
Враховуючи наведене, ІНФОРМАЦІЯ_1 є органом військового управлінням, який веде Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Згідно з пунктом 1.1 глави 2 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК, крім іншого, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 (у редакції, чинній з 16.04.2021 по 03.05.2024), постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну з таких постанов:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ (далі - Указ №65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, строк якої продовжувався і дії на час вирішення даного спору.
Отже, під час мобілізації та в день проходження позивачем медичного огляду 23.12.2022, ВЛК мала право винести одну з таких постанов, які не підлягали затвердженню штатною ВЛК, а саме:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
З аналізу наведених положень частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ та пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 слідує висновок про те, що прийняття військово-лікарською комісією під час мобілізації 23.12.2022 відносно позивача рішення про непридатність позивача до військової служби за станом здоров`я фактично мало наслідком і виключення позивача з військового обліку, оскільки ці та інші норми законодавства станом на 23.12.2022 не передбачали можливість прийняття під час мобілізації відповідними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та /або відповідними військово-лікарськими комісіями рішень про визнання військовозобов`язаного непридатним до військової служби за станом здоров`я із залишенням такого військовозобов`язаного на військовому обліку.
При цьому, виключення особи з військового обліку за станом здоров`я свідчить про те, що в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» така особа вже не може вважатися військовозобов`язаним, оскільки згідно частини 6 статті 37 цього закону громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військово обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Тобто, відповідач неправомірно ставить в залежність можливість відновлення порушеного права позивача на виключення з військового обліку за станом здоров`я, яке виникло 23.12.2022, від можливості виконання приписів абзацу п`ятого пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 в редакції, яка набрала чинності з 04.05.2024 та запровадила процедуру затвердження регіональною ВЛК постанов ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_1 про непридатність військовозобов`язаних до військової служби.
Такий підхід цілком узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яким у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслено особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, пункт 67).
Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що підставою для відмови у задоволенні позову є скасування довідки ВЛК від 23.12.2022 рішенням Центральної військово-лікарської комісії від 26.03.2025, оскільки зазначене рішення саме по собі не свідчить про належне та законне скасування правових наслідків раніше прийнятого рішення ВЛК, яке було реалізоване у встановленому законом порядку, зокрема внесене до військово-облікових документів позивача та стало підставою для його виключення з військового обліку. 
При цьому, відповідачем не надано доказів визнання недійсним відповідного запису у військовому квитку, скасування наслідків такого рішення у передбаченому законодавством порядку або відновлення статусу позивача як військовозобов`язаного на підставі належного адміністративного акта, тоді як зміни у відомостях Реєстру мають здійснюватися на підставі належних та чинних документів, що відповідають принципам повноти та достовірності даних.
Не беруться колегією суддів до уваги доводи апелянта про правомірність бездіяльності відповідача у зв`язку з відсутністю підстав для внесення відомостей до Реєстру, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до відповідача наявними були чинні та нескасовані у встановленому законом порядку документи, що підтверджують непридатність позивача до військової служби та його виключення з військового обліку, а отже саме на відповідача покладено обов`язок забезпечити відповідність відомостей Реєстру таким документам; посилання ж на подальші рішення або внутрішні процедури не можуть виправдовувати невиконання покладених законом обов`язків та порушення прав позивача.
Таким чином, доводи апелянта зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи та неправильного тлумачення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та позбавив відповідача можливості подати відзив у зв`язку з неналежним наданням матеріалів справи, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження була належним чином доставлена до електронного кабінету відповідача 05.09.2025, що відповідає вимогам ч. 7 ст. 18 КАС України, а отже саме з цього моменту у відповідача виник обов`язок вжити заходів для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі своєчасного подання відзиву; при цьому звернення з клопотанням про надання матеріалів справи не звільняло відповідача від обов`язку діяти добросовісно та в розумні строки, а відсутність окремих документів в електронній формі не позбавляла його можливості подати відзив на підставі наявної інформації або звернутися до суду за роз`ясненнями, тому доводи про порушення права на захист є необґрунтованими.
Проаналізувавши зазначені вище та решту доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог КАС України.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М. 

Судді: Ганечко О.М. 

Кузьменко В.В.