Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/811/26
Провадження № 3/376/281/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сквирським РС УДМС України в Київській області від 03.07.2013,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
03.03.2026 року близько 17 год 30 хв, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання, передбачених статею 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання, виховання та догляду своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які вчинили конфлікт з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого ображали словесно та штовхали один одного.
В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, провину визнала.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, доведена повністю матеріалами справи: поясненнями наданими працівниками поліції; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 968436 від 09.03.2026 року, заявою ОСОБА_5 , свідоцтвами про народження дітей.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, тривалість протиправних дій.
Враховуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді попередження.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 284 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та застосувати до неї стягнення у виді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київського області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
    Суддя     	    С. С. Ловінська