Справа № 420/42945/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку статті 287 КАС України в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ВП №78173160 від 19.11.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
02.01.2026 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
30.01.2026 ухвалою суду продовжено ІНФОРМАЦІЯ_2 строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 23.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 10.03.2026. Цією ж ухвалою замінено відповідача у справі № 420/42945/25 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ЄДРПОУ 43315529) на правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Миколаїв, просп. Миру, буд. 46/1, код ЄДРПОУ 45862901).
Протокольною ухвалою суду від 10.03.2026, за відсутності заперечень з боку сторін провадження, судом вирішено продовжити подальший розгляд справи в письмовому провадженні та надано представнику позивача 2 доби для надання додаткових пояснень.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.11.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла, зокрема, але не виключно, постанова ВП №78173160 державного виконавця про накладення штрафу про накладення штрафів в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення. Позивач не погоджується із правомірністю постанови про накладення штрафів та зазначає, що накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75, частини 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. За всіма виконавчими провадженнями, в яких судові рішення набрали законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_4 вживаються всі необхідні заходи для виконання цих рішень. Зокрема, було складено відповідні розрахунки сум до виконання та направлено їх стягувачам. Також, через юридичне управління підготовлено і направлено клопотання до Головного управління ВСП Збройних Сил України щодо погодження виконання зазначених рішень відповідно до листів Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.04.2021 № 248/3171, від 16.02.2022 № 248/938 та від 29.06.2022 № 423/132. Відтак, виконання зазначеного судового рішення ускладнюється відсутністю фінансового забезпечення для їх реалізації, що підтверджується офіційним листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо фінансування видатків на виконання судових рішень. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від ІНФОРМАЦІЯ_5 . Можливість реалізації даного обов`язку перебуває у залежності від фінансового забезпечення від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, про що ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомляв ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. неодноразово у відповідях на вимоги державних виконавців. Позивач вказує, що він є розпорядником бюджетних коштів по коду одержувача НОМЕР_1 , знаходиться на казначейському обслуговуванні та фінансується з державного бюджету. Замовлення коштів з метою фінансування різних статей бюджету ХЗВ ВСП ЗСУ проводиться шляхом подання відповідних заявок до розпорядника коштів вищого рівня. При отриманні фінансування на рахунок позивача, ці кошти нараховуються та виплачуються на відповідні рахунки. Отже на підставі викладеного, на виконання рішень, ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно здійснює замовлення коштів на виконання вказаного рішення суду по КЕКВ 2800. Однак, станом на дату винесення постанови та на час звернення з цим позовом, кошти на виконання рішень на підставі яких були відкриті виконавчі провадження не надходили і кошти на рахунку за кодом КЕКВ 2800 відсутні. 
26.02.2026 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковим до виконання. Частиною 2 статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, на примусовому виконанні у Відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 78173160 з примусового виконання виконавчого листа № 420/10176/24 виданого 02.05.2025 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. 
Згідно зі статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідач зазначає, що 11.08.2025 з метою встановлення чи виконано рішення суду згідно якого було відкрите виконавче провадження на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , було направлено вимогу, щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа 420/10176/24 виданого 02.05.2025 Одеським окружним адміністративним судом. Надалі, 11.11.2025 повторно було направлено вимогу, щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа 420/10176/24 виданого 02.05.2025 Одеським окружним адміністративним судом. Однак, станом на 23.02.2026 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надходило жодного повідомлення про виконання вимог виконавчого листа не надходило.
Щодо позиції ІНФОРМАЦІЯ_3 про відсутність у видатковій частині коштів за КЕКВ кодом 2800 на проведення виплат, а їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства, то відповідач вважає, що відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, а дана обставина не є тою підставою, яка свідчить про поважність невиконання позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/10176/24.
12.03.2026 представником позивача подано до суду додаткові пояснення по справі, у яких зазначено, що 11.03.2026 під час моніторингу відомчої електронної пошти, було виявлено лист від 18.11.2025, який підтверджує направлення на електронну адресу відповідача відповіді на вимогу державного виконавця ВП 78173160 з додатками. В додатках до відповіді на вимогу, містяться документи, що підтверджують вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення по справі у справі №420/10176/24 за позовом діючого військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , а саме: 1) 22.05.2025 складено розрахунок виплати грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму на суму 299 534,69 грн. (з урахуванням податків); 2) 28.05.2025 направлено Клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_7 (через юридичне управління) про вжиття всіх заходів відповідно до вимог, викладених у листах Департаменту фінансів МОУ від 15.04.2021 № 248/3171, від 16.02.2022 № 248/938 та від 29.06.2022 № 423/132, щодо погодження виконання зазначеного судового рішення. Таким чином, обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_5 як боржника за виконавчим документом виконано – вжито належних та своєчасних заходів, передбачених законодавством та відомчими нормативними актами Міністерства оборони України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі №420/10176/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 з ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 19.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за час затримки виплати за період з 29.01.2020 року по день фактичної виплати перерахованих сум грошового забезпечення.
02.05.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем від 23.05.2025 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/10176/24, виданого Одеським окружним адміністративним судом 02.05.2025 щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, 23.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_8 отримано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменка Ігоря Миколайовича від 23.05.2025 про відкриття виконавчого провадження № 78173160 з ідентифікатором доступу, що не заперечується сторонами.
19.11.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 78173160, якою за невиконання рішення суду постановлено накласти на боржника – ІНФОРМАЦІЯ_3 штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Не погодившись з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменка Ігоря Миколайовича ВП № 78173160 від 19.11.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100,00, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної дії виконавчого провадження та відповідних дій органу державної виконавчої служби являється Закон України від 02.06.2016 № 1404-VІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІ).
За приписами статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими згідно з цим Законом, а також рішеннями, які у відповідності до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, серед іншого, законодавчо визначений комплекс певних дій, спрямованих на захист та відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Пунктом першим частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VІІІ передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
У силу вимог частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1, 3 частини 3 цієї ж статті регламентовано, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону №1404-VIII, та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Як передбачено положеннями частини 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного у частині 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Якщо ж рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно із статтею 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі - 5100 грн. (для юридичних осіб), а в разі повторного невиконання рішення без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі - 10200 грн.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця та направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 у справі №420/70/19 зазначив, що визначальною умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання останнім виконавчого документа без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання рішення суду оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №537/3986/16-а та від 21.01.2020 у справі №640/9234/19.
Матеріалами справи підтверджується, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 19.11.2025 про накладення на боржника штрафу у межах виконавчого провадження №78173160, є встановлення державним виконавцем невиконання ІНФОРМАЦІЯ_8 судового рішення у справі №420/10176/24, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником рішення суду не виконано, а саме кошти нараховані по рішенню суду стягувачу не виплачено.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи, фактично, боржником – ІНФОРМАЦІЯ_8 , вчинено лише перерахунок грошового забезпечення, а не його виплату, що прямо передбачено судовим рішенням.
Слід зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Обґрунтовуючи відсутність порушень у своїй діях ІНФОРМАЦІЯ_9 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вживаються всі необхідні заходи для виконання цих рішень, зокрема, було складено відповідні розрахунки сум до виконання та направлено їх стягувачам. Також через юридичне управління підготовлено і направлено клопотання до Головного управління ВСП Збройних Сил України щодо погодження виконання зазначених рішень відповідно до листів Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.04.2021 № 248/3171, від 16.02.2022 № 248/938 та від 29.06.2022 № 423/132.
Крім того, за позицією позивача, виконання зазначених судових рішень ускладнюється відсутністю фінансового забезпечення для їх реалізації. Офіційний лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо фінансування видатків на виконання судових рішень (за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”) це підтверджує. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від ІНФОРМАЦІЯ_5 . Можливість реалізації даного обов`язку перебуває у залежності від фінансового забезпечення від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, про що ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомляв ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. неодноразово у відповідях на вимоги державних виконавців.
Суд зауважує, що на момент винесення постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні відсутні будь-які докази виконання рішення суду по справі №420/10176/24. Таким чином, у державного виконавця були відсутні належні та допустимі докази виконання судового рішення боржником.
Щодо наданого листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.11.2025 №818/3542, який на думку позивача підтверджує направлення на електронну адресу відповідача відповіді на вимогу державного виконавця по ВП №78173160, суд зазначає наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_8 до додаткових поясненнях по справі надано лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.11.2025 №818/3542, відповідно до якого Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ігоря Кузьменка було повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_8 ще до відкриття виконавчого провадження було вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення по справі у справі №420/10176/24 за позовом діючого військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , а саме: 22.05.2025 складено розрахунок виплати грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму на суму 299 534,69 грн. (з урахуванням податків); 28.05.2025 направлено Клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_7 (через юридичне управління) про вжиття всіх заходів відповідно до вимог, викладених у листах Департаменту фінансів МОУ від 15.04.2021 № 248/3171, від 16.02.2022 № 248/938 та від 29.06.2022 № 423/132, щодо погодження виконання зазначеного судового рішення.
Натомість, як вже зазначалось судом, згідно даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на дату розгляду справи у матеріалах виконавчого провадження відсутній вказаний лист, а відтак у державного виконавця були відсутні належні та допустимі докази виконання судового рішення боржником на момент винесення оскаржуваної постанови.
Крім того, суд звертає увагу, що додані до такого листа розрахунок грошового забезпечення згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі №420/10176/24 та лист до начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо вжиття всіх необхідних заходів оскарження у справі №420/10176/24 за позовом діючого військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 та погодження виконання рішення суду по вищевказаній судовій справі у сумі 299 534,69 грн не є документами, які підтверджують відсутність коштів на виплату стягувачу – ОСОБА_1 заборгованості на виконання рішення суду, а лише свідчать про вчинення ІНФОРМАЦІЯ_8 дій щодо здійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення.
Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови, позивачем не було наведено відповідачу об`єктивних поважних причин через які ІНФОРМАЦІЯ_9 не виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10176/24 в частині виплати ОСОБА_1 перерахованого грошового забезпечення. 
А відтак, твердження позивача про поважність причин невиконання рішення суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Суд зауважує, що предметом судового розгляду у справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу, яка має оцінюватися виключно з урахуванням обставин, що існували на момент її ухвалення.
Враховуючи вищенаведені приписи Закону №1404-VIII, а також те, що як після відкриття виконавчого провадження №78173160, так і після отримання вимоги державного виконавця, боржником рішення суду не виконано, будь-якої інформації щодо причин його невиконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надходило, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у відповідності до статті 63, статті 75 Закону № 1404-VІІІ правомірно накладено штраф на боржника у розмірі 5100,00 грн (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з одночасним зобов`язанням ІНФОРМАЦІЯ_3 виконати рішення суду в повному обсязі протягом 10-ти робочих днів та попередженням про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та надані матеріали до позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.