№ 366/249/26
№ 2/366/733/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 Іванківський районний суд Київської області у складі судді Н.Слободян,
розглянувши в с-щі Іванків Вишгородського району Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б\н від 03.02.2025 у розмірі 19 358,95 грн, з них:14 436,18 грн - загальна заборгованість за кредитом;4 472,77 грн - загальна заборгованість за відсотками;450,00 грн –пеня.
Вимоги мотивовані тим, що 03.02.2025 позичальник приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, на підставі якої відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всі умови кредитування доведені відповідачем, про що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту та програмою «Кредитна картка».
Позивач зазначив, що в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яка становить 19 358,95 грн, з них: 14 436,18 грн - загальна заборгованість за кредитом; 4 472,77 грн - загальна заборгованість за відсотками; 450,00 грн – пеня, яку позивач і просить стягнути з відповідача разом із судовому витратами.
Рух справи та процесуальні рішення
09.02.2026 позовна за ява надійшла до суду та була передана на розгляд судді.
16.02.2026 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. 

Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстровану адресу місця його проживання, яка повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній», а також відповідне оголошення опубліковане на сайті судової влади згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позов не подав.
Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права 
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За змістом ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу.
Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 03.02.2025 ОСОБА_1 анкетою-заявою приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.(а.с.8)
На підставі вказаної Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку.(а.с.9-11)
Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту (від 1000 грн до 200 000 грн). Пільговий період користування лімітом – 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду процентна ставка становить 3,4% на місяць. Денна процентна ставка -0,06%. Строк кредитування – 240 днів. Нарахування штрафу за несвоєчасне повернення кредиту узгоджено у . 10.2 анкети-заяви.
Відповідно до п. 2.1.1.2.2 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт.
Відповідач підтвердив, підписуючи заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту, що вона разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг становлять договір, і він сам просив встановити йому кредитний ліміт. При цьому у цій заяві зазначені умови кредитування (межі кредитного ліміту, пільговий період користування ним та відсоткову ставку, строк кредитування (240 місяців) та застосування штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.9)
АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору – 15000.00 грн та видав відповідачу картки №4400004413061573 та № 5225315001086941 із строком дії до грудня 2031 (а.с.16)
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. (а.с.14—15). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.02.2026 має заборгованість 19358,95 грн, яка складається з: 14436,18 грн - заборгованість за кредитом; 4472,77 грн - заборгованість за відсотками, 450,00 грн - пеня.
Підчас укладання Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦПК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст.89ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог та поданого розрахунку заборгованості не надано.
Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню у частині стягнення заборгованості з тіла кредиту та нарахованих відсотків.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості по неустойки (штраф у сумі 450,00 грн).
Як вбачається з розрахунку заборгованості штраф нарахований за період з 01.10.2025 по 05.02.2026 загальною сумою 450 грн (а.с.7)
У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто спірні правовідносини підлягають оцінці з урахуванням положень цивільного законодавства, зокрема пункту 18 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України, яким на період дії воєнного стану та у визначений строк після його припинення встановлено особливості відповідальності позичальника за прострочення виконання грошових зобов`язань, у тому числі обмеження щодо застосування неустойки (штрафів, пені).
Зазначені норми мають імперативний характер та спрямовані на захист боржника в умовах воєнного стану, а тому підлягають застосуванню незалежно від змісту договору чи посилань сторін на інші нормативні акти.
Суд виходить з того, що застосування неустойки як виду цивільно-правової відповідальності можливе виключно за наявності прямої та чинної правової підстави, яка у даному випадку відсутня, що виключає можливість задоволення відповідних вимог позивача.
На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки слід відмовити.

Відповідно до вимогст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2600,63 грн (2662,40 х 97,68%) (а.с.36)
На підставі викладеного, керуючись ст.10,12,19,81,141,258-260,263-265,354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за договором №б/н від03.02.2025 станом на 08.02.2025 у розмірі 18908,95 грн, з яких: 14436,18 грн - заборгованість за кредитом, 4472,77 грн - заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у розмірі 2600,63 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 15.04.2026.
Повне найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11. Код ЄДРПОУ: 14360080).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 )

СУДДЯ      Наталія СЛОБОДЯН