Провадження №	3/447/485/26 	
Справа №	447/1005/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П., 
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, депутата Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
прокурор Журавкін А.О.,
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , будучи депутатом Розвадівської сілської ради Стрийського району Львівської області, являючись згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб?єктом відповідальності правопорушення, пов?язаного з корупцією, у порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи депутатом Розвадівської сілської ради Стрийського району Львівської області, являючись згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб?єктом відповідальності правопорушення, пов?язаного з корупцією, у порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що погоджується з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням. 
У судовому засіданні прокурор Журавкін А.В. протоколи про адміністративне правопорушення підтримав та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти на нього стягнення у межах санкції зазначеної норми КУпАП. 
Так, у провадженні судді Головатого А.П. перебувають дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Нормами КУпАП не передбачено вирішення судом питання про об`єднання, втім і заборони на застосування за аналогією іншого закону в процесуальних питаннях, що не врегульовані КУпАП, цей Кодекс не містить.
Дане положення узгоджується із висновком, наведеним в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 11.12.2018 у справі №308/5851/18, провадження №51-8971впа18, щодо застосування для вирішення процесуальних питань аналогічних процедур з кодексу, що вирішує процесуальні питання щодо кримінальних правопорушень.
Суддя вважає за можливе застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права – кримінального процесуального та керуватися положеннями КПК України. 
Відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Згідно із ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя вважає за необхідне об`єднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності за №447/1005/26 та №447/1006/26 і присвоїти їм єдиний номер №447/1005/26, що буде сприяти повному та всебічному розгляду таких.
Суд, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на таке.
Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до копії рішення 18 сесії Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області VІІІ скликання №721 від 23.11.2021, сільська рада вирішила визнати повноваження депутата Розвадівської сільської ради обраного 31.10.2021 по окрузі №7 ОСОБА_1 .
Згідно із ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості, зокрема про: об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право; цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб?єкту декларування або членам його сім?ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування; 6) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості; в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до примітки до п.п. «в» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», декларування цінного рухомого майна, зазначеного у цьому пункті (крім транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів), права на яке набуті до подання суб?єктом декларування першої декларації відповідно до вимог цього Закону, здійснюється з обов?язковим зазначенням інформації про набуття такого майна до початку періоду здійснення діяльності із виконання функцій держави або місцевого самоврядування або у такий період. При цьому зазначення даних щодо його вартості та дати набуття у власність, володіння або користування не є обов?язковим.
За результатами проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, встановлено що, ОСОБА_1 не дотримав вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», зазначивши у декларації недостовірні відомості:
Зокрема, у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про земельну ділянку площею 0,4958 га, кадастровий номер 4623085400:04:000:0034, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2320636246230, дата набуття права власності 19.03.2021.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об?єкт нерухомості станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування.
Відповідно до листа КНДІСЕ вартість вказаної земельної ділянки могла перебувати в межах від 137 215 до 274 503 гривень.
Відповідно до пояснень суб`єкта декларування ним у декларації не зазначено об`єкти нерухомого майна у зв`язку з втратою відповідних документів, а також через відсутність повної інформації щодо відповідних об`єктів нерухомості.
У декларації відображаються відомості про об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції»).
Для цілей декларування об?єктами нерухомості (об?єктами нерухомого майна) є земельні ділянки, а також об?єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 181 ЦК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за №987/36609, затверджено Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чинного на дату подання декларації.
Відповідно до розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб?єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.
У п. 4 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб?єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб?єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Також у п. 5 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що суб?єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 137 215 гривень.
ОСОБА_1 не зазначив відомостей про земельну ділянку площею 0,961 га, кадастровий номер 4623085400:04:000:0068, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2320623646230, дата набуття права власності 19.03.2021.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об?єкт нерухомості станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування. Відповідно до листа КНДІСЕ вартість вказаної земельної ділянки могла перебувати в межах від 266 032 до 532 063 гривень.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 266 032 гривень.
Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про земельну ділянку площею 0,1754 га, кадастровий номер 4623085400:09:000:0023, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2320272646230, дата набуття права власності 19.03.2021. 
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об?єкт нерухомості станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування.
Відповідно до листа КНДІСЕ вартість вказаної земельної ділянки могла перебувати в межа від 48556 до 97 111 гривень.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 48 556 гривень.
ОСОБА_1 не зазначив відомостей про житловий будинок загальною площею 228,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2147446346230, дата набуття права власності 12.08.2020.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об?єкт нерухомості станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування.
Відповідно до листа КНДІСЕ вартість вказаної земельної ділянки могла перебувати в межах від 520 000 до 750 00 гривень.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 520 000 гривень.
Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 3 «Об?єкти нерухомості», декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 971 803 гривні, чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Зокрема, у розділі 6 «Цінне рухоме майно – транспортні засоби» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, ОСОБА_1 не зазначив відомостей про автобус марки «БАЗ А079», 2006 р.в., VIN-код: НОМЕР_1 , дата набуття права власності 03.06.2010. 
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів зазначений транспортний засіб станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування.
Відповідно до інформації Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністертва юстиції України від 30.01.2026 №1697/210-3-26/54 (вх. від 30.01.2026 №9660/0/07-26) вартість вказаного транспортного засобу складала 116 814,50 гривні.
Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про автобус марки «SETRA S 315HD» 1998 р.в., VIN-код: НОМЕР_2 , дата набуття права власності 05.07.2023. 
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів зазначений транспортний засіб станом на кінець звітного періоду перебував у власності суб?єкта декларування.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 116 814,50 гривні.
Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 6 «Цінне рухоме майно – транспортні засоби», декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 116 814,50 гривні, чим не дотримав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Отже, суб?єкт декларування у розділі 3 «Об?єкти нерухомості», розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 088 617,50 гривні, чим не дотримав вимоги п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на дату подання декларації становив 3 028,00 гривень.
Викладене свідчить про внесення суб?єктом декларування до декларації недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 088 617,50 гривні, що становить розмір понад від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік та 2024 рік.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, суддя приходить висновку, що вина ОСОБА_1 , який порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме дослідженими у судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів справи.
Частиною 4 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Разом із тим, чинним законодавством чітко не визначено, яку дату слід розуміти під датою виявлення адміністративного правопорушення.
Не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Складання протоколу – це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією. 
У постанові у справі №149/2498/17 від 28.02.2019 ВС зазначив, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов?язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. 
Органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, у цьому випадку є, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції у випадках, передбачених ст. 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) та, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, прокурор (статті 172-4 - 172-20).
Натомість, відповідно до абзацу пункту 1 статті 255 КУпАП, Національне агентство з питань запобігання корупції складає протоколи у випадках, передбачених, статтями 172-4 - 172-9 у частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються особи, які обіймають посади, визначені у примітці до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції».
Посада ОСОБА_1 не віднесена до посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
У матеріалах справи міститься лист від 19.02.2026, яким Національній поліції України направлено обґрунтований висновок Управління проведення моніторингу способу життя та контролю щодо повноти заповнення декларацій Національного агентства з питань запобігання та виявлення корупції щодо порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства.
Суддя приходить висновку, що саме з цієї дати слід обраховувати закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Отже, з урахуванням наведеного, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП не закінчився.
У зв`язку з тим, що у діяхОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника та ступінь його вини, суддя вважає, що до ОСОБА_1 , на підставі ст. 36 КУпАП, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією зазначеної статті КУпАП.
Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Відтак згідно з ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП суддя
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 176-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 176-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
На підставі статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 176-2 КУпАП, стягнення у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя Головатий А. П.