1	Справа № 335/11149/24  2/335/614/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А. В., за участі секретаря судового засідання Савченко О. І., представника позивачки адвоката Мухіна О. І., представника відповідача-2 (в режимі відеоконференції) Зінченка С. О., представника третьої особи-1 адвоката Косякової З. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мухіна Олега Івановича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ЦЕНТРАЛЬНИЙ ОБ`ЄДНАНИЙ РАЙОННИЙ ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР КОМПЛЕКТУВАННЯ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПІДТРИМКИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ, про встановлення факту перебування особи на утриманні, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги,

 
ВСТАНОВИВ:

 
04.10.2024 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мухіна О. І. звернулась до суду з позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), третя особа – Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування особи на утриманні, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначав, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 . Протягом 2015–2019 рр. позивачка навчалась в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка». До початку воєнної агресії Російської Федерації проти України позивачка мешкала в місті Києві. У 202 році батька позивачки ОСОБА_4 призвано до лав Збройних Сил України. На початку активних бойових дій позивачка була змушена емігрувати в Угорщину, де мешкала з 04.03.2022 до 20.05.2022. 21.05.2022 ОСОБА_1 переїхала до Молдови, однак не мала власних доходів задля забезпечення самостійного проживання. Незважаючи на відстань, між нею та батьком були тісні взаємовідносини, вони часто спілкувались. Весь час, починаючи з навчання в університеті ОСОБА_1 не мала самостійного доходу для забезпечення життя та перебувала на утриманні батька. Після виїзду за межі України грошова допомога від батька була для позивачки постійним і основним джерелом засобів до існування. Мати позивачки ОСОБА_5 отримувала грошові кошти від ОСОБА_4 і перераховувала на картку доньки. Крім того, від імені ОСОБА_4 грошові кошти донці також відправляв ОСОБА_6 , побратим батька.
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивачки загинув внаслідок бойових дій. 15.09.2022 позивачка приїхала на поховання батька і наступного дня з міркувань безпеки виїхала з України. 
У подальшому з метою реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті батька позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 та Військової частини НОМЕР_1 . Відповідь на звернення від ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка не отримала. Листом від 14.08.2024 № 5749 ІНФОРМАЦІЯ_1 та листом від 14.08.2024 № 619/19592 Військової частини НОМЕР_1 позивачці зазначено про відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.07.2024 та роз`яснено про необхідність надання підтвердження її перебування на утриманні батька для отримання одноразової грошової допомоги. Однак, як встановлено позивачкою, одноразова грошова допомога була отримана іншою особою. Зазначене унеможливлює розгляд цієї справи в порядку окремого провадження.
Посилаючись на положення ст. 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 16-1, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», абз. 1 пп. 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», просив визнати факт перебування ОСОБА_1 з 2015 року по вересень 2022 року на утриманні батька ОСОБА_4 , визнати право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю при захисті України її батька ОСОБА_4 на підставі факту її знаходження з 2015 року по вересень 2022 року на його утриманні, стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 2–6 т. 1).
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання на 13.11.2024, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 98 т. 1).
11.11.2024 до суду надійшли пояснення представника третьої особи Міністерства оборони України Зінченка С. О. на позовну заяву, за змістом яких зазначав, що Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення одноразової грошової допомоги, яку має на меті отримати ОСОБА_1 . Батько позивачки ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його донька ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону. Відповідно до абз. 2 п. 2 цієї Постанови особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбачене цією Постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення, яким є день загибелі особи, що зазначений у свідоцтві про смерть. Згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону (в редакції, чинній на день виникнення права на виплату одноразової грошової допомоги) передбачено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, у тому числі, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого військовослужбовця. У ч. 2 цієї ж статті зазначено, що члени сім`ї та батьки загиблого військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці – відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ч. 6 ст. 30 якого визначено, що право на пенсію мають, зокрема, особи до закінчення навчальних закладів, але не більше як до досягнення 23 років. Позивачкою не надано доказів, що вона проживала разом з ОСОБА_4 , мала з ним взаємні права та обов`язки, а також, що вона перебувала на його утриманні та була непрацездатною. На момент загибелі ОСОБА_4 позивачці було більше 23 років. Сповіщення сім`ї загиблого не було направлено позивачці як члену його сім`ї, а було направлене ОСОБА_7 , який і займався похованням. З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 102–110 т. 1). 
13.11.2024 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача та третьої особи до 13.12.2024.
Ухвалою від 04.12.2024 задоволено заяву представника третьої особи Міністерства оборони України Зінченка С. О. про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с. 125 т. 1).
09.12.2024 від представника позивачки надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача та заява про виправлення описки (а.с. 128-133 т. 1). 
Ухвалою від 13.12.2024 задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Мухіна О. І. про заміну відповідача та залучення співвідповідача у даній цивільній справі, замінено відповідача у справі ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), залучено як відповідача Міністерство оборони України до участі у даній цивільній справі, виключивши його з кола третіх осіб, встановлено строки для подання заяв по суті справи, та витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса: АДРЕСА_1 ) копію листа-відповіді від 15.07.2024 на заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024 про виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 138-139 т. 1). Підготовче судове засідання відкладене до 23.01.2025.
17.01.2025 від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 143-170 т. 1).
23.01.2025 підготовче судове засідання було відкладено до 21.02.2025, у зв`язку із неявкою учасників справи.
24.01.2025 судом було повторно направлено ухвалу суду від 13.12.2024 в частині витребування доказів, яку представник відповідача-1 отримав 04.02.2025 (а.с. 172, 173 т. 1).
12.02.2025 від представника відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли витребувані матеріали (а.с. 177-182 т. 1). 
Ухвалою суду від 21.02.2025 справу призначено до судового розгляду по суті на 27.03.2025.
26.03.2025 надійшло клопотання представника позивачки про відкладення судового засідання, призначеного на 27.03.2025, у зв`язку із чим судове засідання відкладене до 04.04.2025.
03.04.2025 надійшло клопотання представника позивачки про відкладення судового засідання, призначеного на 04.04.2025, у зв`язку із чим судове засідання відкладене до 05.05.2025.
05.05.2025 від представника позивачки надійшла заява про залучення третьої особи – ОСОБА_2 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою суду від 05.05.2025 залучено до участі у даній цивільній справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Судове засідання відкладене до 27.05.2025 (а.с. 220–221 т. 1).
23.05.2025 від представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Косякової З. М. надійшла заява про відкладення судового засідання, призначеного на 27.05.2025, у зв`язку із чим судове засідання відкладене на 26.06.2025.
13.06.2025 надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Косякової З. М., в яких зазначала, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу між батьками залишилась проживати з матір`ю, на її утримання ОСОБА_4 сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 досягла повноліття. Протягом 2015–2019 рр. позивачка навчалась в НТУ «Дніпровська політехніка». Після закінчення навчання, починаючи з 2 кварталу 2019 р. Лозицька працювала в ТОВ «Укрінфо Сервіс», ТОВ «Укрінком Сервіс Люкс», де до грудня 2020 р. отримувала заробітну плату. З січня 2021 р. по червень 2024 р. позивачка отримувала дохід від АТ «Універсал Банк» визначений як додаткове благо. Зазначені обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податку, які позивачкою долучено до позовної заяви. У березні 2022 р. позивачка виїхала за кордон. Будь-яких доказів спілкування між позивачкою та батьком не надано. Також відсутні докази надання ОСОБА_4 матеріальної допомоги позивачці. Факт отримання матір`ю позивачки коштів від ОСОБА_4 з подальшим їх перерахуванням позивачці, не підтверджено жодними доказами. Відповідно до Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Позивачка на момент загибелі батька не мала статусу дитини та відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не відноситься до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (а.с. 1–3 т. 2).
26.06.2025 від представника позивачки надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із чим судове засідання відкладене до 22.07.2025.
17.07.2025 від представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Косякової З. М. надійшла заява про долучення доказів – копій рішення Запорізького окружного адміністративного суду та постанови суду апеляційної інстанції у справі № 280/1270/24, третьою особою в якій є ОСОБА_1 (а.с. 13–24 т. 2).
Ухвалою суду від 22.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Косякової З. М. про передачу справи на розгляд іншому суду (а.с. 29 т. 2). Судове засідання відкладене до 04.09.2025 за клопотанням представника позивачки.
25.08.2025 надійшла зустрічна позовна заява третьої особи ОСОБА_2 в особі представника адвоката Косякової З. М. до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування особи на утриманні (а.с. 33–38 т. 2).
03.09.2025 надійшла заява представника позивачки адвоката Мухіна О. І. про зупинення провадження у справі (а.с. 67–59 т. 2).
Ухвалою суду від 04.09.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 в особі представника Косякової З. М. про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 повернуто (а. с. 89–90 т. 2).
Ухвалою суду від 04.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивачки про зупинення провадження у справі (а.с. 85–86 т. 2).
Ухвалою суду від 04.09.2025 залучено до участі у даній цивільній справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, судове засідання у справі відкладене до 10.10.2025 (а.с. 87–88 т. 2).
09.10.2025 надійшов відзив представника ІНФОРМАЦІЯ_7 Куліченка Є. В., в якому посилаючись на те, що є неналежним відповідачем у справі просив розглянути питання щодо заміни відповідача на належного та у разі відмови позивачки на заміну відповідача – відмовити в задоволенні позову (а.с. 101–102 т. 2).
10.10.2025 надійшла заява представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ЗАПОРІЖЖЯ Куліченка Є. В. про долучення доказів на виконання ухвали суду від 13.12.2024, а саме листів № С/4026 від 22.07.2024 та № С/5408 від 20.09.2024 (а.с. 109–118 т. 2).
10.10.2025 відкладено судове засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення інших учасників із відзивом представника відповідача-1 та підготування на нього відповіді до 31.10.2025.
14.10.2025 надійшла відповідь представника позивачки на відзив ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому вказував, що вказаний відповідач є належним, оскільки позивачка звернулась саме до цього відповідача із документами для призначення виплати одноразової грошової допомоги, що відповідає Порядку і умовам призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45. Листом від 22.07.2024 № С/4026 цей відповідач запропонував позивачці особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_10 за місцем її перебування із оригіналами документів, підтверджуючих право на звернення, попередньо його за собою юридично встановивши. Таким чином, саме цей відповідач відмовився визнавати право позивачки на отримання вказаної допомоги, що стало підставою звернення позивачки до суду із цим позовом (а.с. 128–130 т. 2).
21.10.2025 від представника ЦЕНТРАЛЬНОГО ОБ`ЄДНАНОГО ІНФОРМАЦІЯ_11 МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ Куліченка Є. В. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначав, що позивачкою у позовній заяві не зазначено, які саме матеріально-правові вимоги позивачка має до відповідача, не зазначено, які саме права позивачки порушені відповідачем та що саме позивачка просить суд зобов`язати зробити відповідачу для усунення порушеного права. Між сторонами не виникало жодних цивільно-правових відносин. ОСОБА_4 перебував на військовому обліку в 1 відділі ІНФОРМАЦІЯ_12 (Вільнянськ). Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зауважував, що позов має подаватися до того органу, який безпосередньо здійснював дії або ухвалював рішення, що оскаржуються. Тому просив в позові відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача (а.с. 133–134 т. 2).
31.10.2025 від представника позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його зайнятістю в іншому процесі. Судове засідання було відкладено до 01.12.2025.
28.11.2025 надійшло вступне слово представника позивачки в письмовому вигляді (а.с. 153–159 т. 2).
Ухвалою суду від 01.12.2025 клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Мухіна Олега Івановича про заміну неналежного відповідача задоволено. Замінено у цій справі неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 на належного – ІНФОРМАЦІЯ_13 . Залучено до участі у даній цивільній справі ІНФОРМАЦІЯ_6 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. У задоволенні клопотання представника відповідача Міністерства оборони України Зінченка С. О. про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю відмовлено (а.с. 164–166 т. 2). Судове засідання відкладене до 25.12.2025.
 
08.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Скулинця В. А., в якому зазначав, що з вимог позивачки вбачається наявність публічно-правового спору, а тому розгляд справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду. Крім того, задоволення вимоги позивачки про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_4 залежить від задоволення її першої вимоги про встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_4 . Позивачка на момент смерті батька була повнолітньою, проживала окремо. Вичерпних доказів, що дохід, отриманий від батька, був єдиним та основним джерелом її існування до суду не надано. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні (а.с. 175–176 т. 2). 
 
25.12.2025 оголошено перерву у судовому розгляді справи до 09.02.2026.
 
06.02.2025 від представника позивачки надійшло клопотання про залучення додаткових доказів – копії посвідчення особи бенефіціара тимчасового захисту на ім`я позивачки та рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі № 140/10824/25 (а.с. 188–210 т. 2), яке протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 09.02.2026 задоволено частково, а саме в частині залучення копії вищезазначеного посвідчення.
 
09.02.2026 судове засідання відкладене за клопотанням представника позивачки до 06.03.2026.
 
06.03.2026 у судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_5 та завершено розгляд справи, суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для його виготовлення до 16.03.2026.
 
У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника.
 
Представник позивачки адвокат Мухін О. І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені в ньому. 
 
Представник відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення судового засідання не подавав. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.
 
Представник відповідача-2 Міністерства оборони України Зінченко С. О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у поданих ним письмових поясненнях. Також у судових дебатах зауважив, що вважає позов заявленим до неналежних відповідачів, оскільки відповідати за позовом має ОСОБА_2 як особа, яка раніше отримала частину одноразової грошової допомоги.
 
Третя особа-1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника.
 
Представник третьої особи-1 адвокат Косякова З. М. у судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав, зазначених у поданих нею письмових поясненнях. Також в судових дебатах зазначила, що вважає відповідачів у справі неналежними, оскільки належним відповідачем є ОСОБА_2 як член сім`ї загиблого ОСОБА_4 .
 
Третя особа-2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання не відоме. Заяви про відкладення судового засідання третя особа-2 не подавала. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.
 
Представник третьої особи-3 ЦЕНТРАЛЬНОГО ОБ`ЄДНАНОГО РАЙОННОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО ЦЕНТРУ КОМПЛЕКТУВАННЯ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПІДТРИМКИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ Куліченко Є. В. у судовому засіданні 09.02.2026 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. В подальшому в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяви про відкладення судового засідання не подавав. За таких обставин суд вважав за можливе завершити розгляд справи за його відсутності.
 
Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
 
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13.01.1998 Відділом реєстрації актів громадян громадянського стану Хортицького району міста Запоріжжя, актовий запис № 15 від 13.01.1998 (а.с. 12 т. 1).
 
08.09.2022 ОСОБА_4 , призваний на військову службу 11.12.2020 ІНФОРМАЦІЯ_10 загинув в населеному пункті Зайцеве Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією сповіщення Військової частини НОМЕР_5 № 156 від 09.09.2022 вих.№ 1358 (а.с. 16 т. 1), копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 14.09.2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1907 від 14.09.2022 (а.с. 15 т. 1). 
 
Звертаючись до суду із цим позовом, позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що перебувала на утриманні свого батька, оскільки протягом 2015–2019 рр. навчалась в університеті, після початку військової агресії РФ проти України змушена були покинути Україну, проживала з 04.03.2022 по 20.05.2022 в Угорщині, а з 21.05.2022 в Молдові, не мала самостійного доходу для забезпечення життя, отримувала від батька регулярну грошову допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів для існування, і тому просить визнати її право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 (далі – Постанова № 168), як особи, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця. 
 
Отже, позовна вимога ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні має на меті визнання за нею права на отримання вищезазначеної одноразової грошової допомоги, про що заявлено другу позовну вимогу. Тобто, встановлення факту має на меті одночасне вирішення й спору про право, з огляду на що позивачка звернулась до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, а тому підстави для розгляду її вимог в порядку окремого провадження, а також в порядку адміністративного судочинства відсутні.
 
Водночас, суд визнає необґрунтованими доводи представника відповідача-1 про те, що у справі має місце публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предмет спору (встановлення юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право), склад учасників справи вказує на відсутність спору у сфері публічно-правових правовідносин, які б підлягали розгляду за правилами адміністративного судочинства. Крім того, позивачка у цій справі не оскаржує жодних дій, бездіяльності або рішень відповідачів, прийнятих на виконання владних (управлінських) функцій як суб`єктів владних повноважень. 
 
Також судом у цьому контексті враховуються і висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 11.02.2026 у справі № 308/17634/23, провадження № 14-40цс25, у п. 125 якої зазначено таке: «Аналізуючи у сукупності предмет та характер відносин щодо встановлення факту, що має юридичне значення для реалізації прав заявника, їх суб`єктний склад, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, окрім як в порядку цивільного судочинства».
 
Пунктом 2 Постанови №168 в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. 
 
Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). 
 
Відповідно до частин 1, 4, 6 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
 
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
 
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
 
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; 
 
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;
 
г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; 
 
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
 
Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. 
 
Разом з тим, судом встановлено, що на день смерті свого батька ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 досягла 23 років, а тому з урахуванням вищевказаних положень Закону не вважається непрацездатним членом сім`ї померлого військовослужбовця та відповідно не належить до членів сім`ї померлого військовослужбовця, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, незалежно від того перебувала вона на його утриманні чи ні.
 
З урахуванням наведеного незалежно від того, чи вважається позивачка утриманкою померлого згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, чинній на дату смерті батька позивача 08.09.2022, відсутні підстави стверджувати, що позивачка була утриманкою свого батька в розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991, в редакції, чинній на дату смерті батька позивачки 08.09.2022, що надавало б їй право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією нормою та п. 2 Постанови №168 в редакції, чинній на дату смерті батька позивачки. 
 
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у позивачки відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови № 168 у зв`язку із загибеллю батька, а встановлення факту перебування позивачки на утриманні свого батька не призведе до досягнення мети її звернення до суду у цій справі, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні. 
 
Не свідчить про наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови № 168 посилання позивачки на частину 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка відносить дітей та інших утриманців до членів сім`ї загиблих, оскільки вказана редакція Закону набрала чинності вже після смерті батька позивачки, тобто після виникнення спірних правовідносин, а тому застосуванню не підлягає.
 
Крім того, як слушно зазначав представник відповідача-1, відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
 
Оскільки на момент загибелі батька ОСОБА_1 досягла віку 24 роки, тому вона не була дитиною у розумінні вищезазначених положень Сімейного кодексу України, а також вже не мала права на утримання, яке надається у разі продовження навчання до досягнення 23 років.
 
Також суд вважає недостатніми і надані ОСОБА_1 докази її перебування на утриманні батька, оскільки остання проживала окремо від нього, навчання у ВНЗ закінчила в 2019 році (а.с. 14 т. 1), з 2022 року проживала за кордоном, з 2020 року працювала та отримувала дохід (а.с. 29-31 т. 1). Фактично єдиним доказом, який доводить отримання від ОСОБА_4 грошових коштів є банківські виписки, з яких, однак, не вбачається, що грошові кошти ОСОБА_1 перераховував саме батько, і що окрім цих грошових коштів у ОСОБА_1 були відсутні інші засоби для існування (а.с. 32–88 т. 1), зокрема, зважаючи і на те, що ОСОБА_1 перебувала за кордоном, де могла отримувати матеріальну допомогу в порядку тимчасового захисту. Показання допитаної судом в якості свідка матері ОСОБА_1 – ОСОБА_5 вказаних обставин не спростовують. Та обставина, що за її показаннями батько передавав донці грошові кошти через неї, не свідчить про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні батька.
 
Посилання представника позивачки на те, що норми закону мають дискримінаційний характер по відношенню до повнолітніх дітей загиблих військовослужбовців, не заслуговує на увагу, оскільки в межах цивільного судочинства суд не надає оцінки нормативно-правовим актам, а застосовує чинне законодавство на засадах верховенства права (ст. 10 ЦПК України). Крім того, позивачкою не надано доказів того, що саме відповідачі застосовували щодо позивачки дискримінаційний підхід при вирішенні її звернень у порівнянні до інших осіб, які звертались з аналогічним питанням.
 
Водночас, надаючи оцінку доводам представника відповідача-2 та представника третьої особи-1 про неналежність відповідачів, які ґрунтуються на тому, що належним відповідачем має бути ОСОБА_2 , оскільки є членом сім`ї загиблого ОСОБА_4 та отримала одноразову грошову допомогу частково, суд зазначає таке.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю та встановлення факту перебування особи на утриманні. Рішенням вказаного суду від 17.11.2022 у справі № 333/5225/22, провадження 2-о/333/309/22 заяву ОСОБА_2 задоволено, а саме встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з 01.04.2004 і по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також встановлено факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_4 з 01.04.2004 до 08.09.2022 (а.с. 212–216 т. 1).
 
Разом із тим, вказане рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яким встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та факт її перебування на утриманні, скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 30.07.2025 із залишенням заяви без розгляду (а.с. 74–77 т. 2). 
 
Також, за матеріалами справи, ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 (а.с. 71–73 т. 2) відкрито провадження за нововиявленими обставинами щодо перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2024 у справі № 280/1270/24 (а.с. 14–20), яким визнано протиправною рішення комісії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 . 
 
Відтак, наразі ОСОБА_2 , зважаючи на зазначені обставини знаходиться в процесі доведення свого статусу як особи, яка сумісно проживала із ОСОБА_4 на момент його загибелі та перебувала на його утриманні і, відповідно, мала право на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, у цій справі позивачка не оспорює права ОСОБА_2 на отримання допомоги (вказане є предметом розгляду у інших справах), адже предметом спору у цій справі є зовсім інші правовідносини, які виникли між позивачкою і відповідачами-1, 2, та оцінку яким суд надав вище. Тому підстави для залучення ОСОБА_2 відповідачкою по справі відсутні.
 
Підсумовуючи все вищевикладене, суд вважає відсутніми законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку із чим у задоволенні її позову слід відмовити повністю.
 
Судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу слід залишити за позивачкою.
 
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

 
У задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мухіна Олега Івановича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про встановлення факту перебування особи на утриманні, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги відмовити повністю.
Вступна та резолютивна частини рішення (скорочене рішення) складені та проголошені 16 березня 2026 року.
Рішення складене в повному обсязі 25 березня 2026 року.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання відсутнє;
Відповідач-1 – ІНФОРМАЦІЯ_13 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
Відповідач-2 – Міністерство оборони України, ЄДРПОУ 00034022, пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168;
Третя особа-1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Третя особа-2 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання відсутнє.
Третя особа-3 – ЦЕНТРАЛЬНИЙ ОБ`ЄДНАНИЙ РАЙОННИЙ ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР КОМПЛЕКТУВАННЯ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПІДТРИМКИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ.

Суддя          А. В. Шалагінова