Справа №591/188/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/942/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  172-6 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. ,з участю прокурора Ткаченка К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на момент вчинення дій: тимчасово виконуючим обов`язки начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Сумській області», 
визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за те, що несвоєчасно подав без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік та за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства, за минулі роки. 
Так, декларація при припиненні діяльності за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати до 16 травня 2024 року (тобто останнім днем подання декларації при звільненні була дата 15 червня 2024 року), однак було подано о 15 год 28 хв 14 листопада 2025 року та декларацію після звільнення за минулий 2024 рік, яку зобов`язаний був подати до 31 березня 2025 року включно, однак подав о 15 год 17 хв 14 листопада 2025 року, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2026 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що наказом МВС України від 16 травня 2024 року № 529 о/с, наказ МВС України від 21 березня 2024 року № 295 о/с «Про особовий склад», яким тимчасове виконання обов`язків начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» було покладено на нього, визнано таким, що втратив чинність.
Таким чином, апелянта не було належним чином проінформовано про тимчасове покладення на нього обов`язків начальника державної установити. Окрім цього, з апелянтом не було укладено контракт із Міністерством внутрішніх справ України, тим самим він не мав об`єктивної можливості усвідомлювати свій відповідний правовий статус та обсяг покладених на нього повноважень.
Також, апелянт просить апеляційний суд врахувати, що після надходження до установи запитів про надання інформації щодо нього як особи, яка у період з 21 березня 2024 року по 16 травня 2024 року відносилася до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ним 14 листопада 2025 року було подано декларацію за 2024 рік, а також декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (у зв`язку із звільненням). Вказане свідчить про відсутність в його діях умислу та добросовісність.
Окрім цього, апелянт зауважує про те, що є заступником керівника медичного закладу охорони здоров`я, що надає суттєву медичну підтримку Збройним Силам України в період воєнного стану, позитивно характеризується на роботі, вчинив правопорушення вперше, не заподіяв істотної шкоди суспільним інтересам та держави, а тому вважає за можливим звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, просив її задовольнити та закрити провадження у справі.
Прокурор, вважав постанову судді законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши думку прокурора Ткаченка К.Л., перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена належними, достатніми та допустимими доказами, яким надано об`єктивну правову оцінку.
Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом № 9-2026 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 09 січня 2026 року;
- повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14 листопада 2025 року № 33/39-1836;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , у періоди: 17 травня 2024 року – 15 листопада 2025 року, 27 березня 2024 року – 16 листопада 2025 року, 31 грудня 2024 року – 16 листопада 2025 року;
- листом про підтвердження подання декларації та опитування про Реєстр декларацій;
- роздрукованою декларацією ОСОБА_1 подана при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) 23 березня 2024 року – 16 травня 2024 року, подана 14 листопада 2025 року о 15 год. 28 хв;
- копією наказу міністра МВС України № 295 о/с від 21 березня 2024 року, про особовий склад, яким тимчасове виконання обов`язків начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» покладено на ОСОБА_1 , заступника начальника цієї державної установи з медичних питань – лікаря;
- наказом міністра МВС України № 529 о/с від 16 травня 2024 року про визнання таким, що втратив чинність, наказ МВС від 21 березня 2024 року № 295 о/с;
- пам`яткою щодо електронного декларування доходів посадовими особами ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області», з яким ОСОБА_1 був ознайомлений 04 січня 2024 року;
- посадовою інструкцією заступника начальника ДУ «ТМО МВС України по Сумській області» з медичних питань ОСОБА_1 ;
- наказом міністра МВС України № 254 о/с від 20 березня 2024 року, яким переведено відповідно до ст. 32 КЗпП України ОСОБА_2 на іншу роботу в ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області», звільнивши з посади начальника ДУ;
- наказом міністра МВС України № 530 о/с від 16 травня 2024 року про призначення відповідно до ст. 16 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» ОСОБА_3 начальником ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області»;
- протоколом № 10-2025 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 09 січня 2026 року;
- роздрукованою щорічною декларацією за 2024 рів, подану 14 листопада 2025 року о 15 год 17 хв
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Окрім цього, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, судом першої інстнації правильно встановлено, що наказ МВС України № 295 о/с від 21 березня 2024 року, яким на ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Сумській області», втратив чинність 16 травня 2024 року на підставі наказу МВС України № 529 о/с, а тому відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 з 21 березня 2024 року по 16 травня 2024 року, відносився до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного Закону.
Таким чином, ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при припиненні діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 23 березня 2024 року по 16 травня 2024 року, подавши декларацію 14 листопада 2025 року о 15 год. 28 хв., останнім днем подання була дата 15 червня 2024 року.
Також, ОСОБА_1 після припинення діяльності, несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2024 рік, подавши її 14 листопада 2025 року о 15 год 17 хв, останнім днем подання була дата 31 березня 2025 року.
Отже, матеріалами справи повністю доведено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав декларацію («перед звільненням») особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями та декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування («після звільнення»), що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про те, що йому не було відомо про тимчасове покладення на нього обов`язків начальника державної установи, апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються долученими до протоколів доказами.
Зокрема, відповідно до наказу міністра МВС України Клименка О. № 295 о/с від 21 березня 2024 року, тимчасове виконання обов`язків начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» покладено на ОСОБА_1 , на підставі його заяви від 20 березня 2024 року.
Таким чином, наказ про тимчасове покладення на ОСОБА_1 виконання обов`язків начальника державної установи було прийнято на підставі добровільної згоди останнього, що підтверджується його заявою від 20 березня 2024 року.
Окрім цього, 14 листопада 2025 року ОСОБА_1 було подано декларації при звільненні саме з посади тимчасово виконуючого обов`язки начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області», що спростовують його доводи про те, що він не був належним чином проінформований про покладення на нього тимчасово обов`язки начальника державної установи.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Посилання апелянта на те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, виправив порушення, не заподіяв істотної шкоди суспільним інтересам та державі, що суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння, тому провадження по справі слід закрити і обмежитись усним зауваженням, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 , передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути визнані малозначними, оскільки є корупційними правопорушеннями, тяжкість яких обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, всупереч доводам апеляційної скарги, не передбачає лише умисної форми вини, оскільки сама диспозиція цієї норми передбачає, що вказане адміністративне правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності.
Окрім цього, особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування мають виконувати передбачені законом вимоги щодо фінансового контролю, а подібні дії у подальшому можуть слугувати негативним прикладом для інших суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», створивши в них переконаність у можливості порушувати вимоги фінансового контролю та не нести за це жодної юридичної відповідальності.
Так, судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені правопорушення було враховані всі обставини та була надана їм відповідна оцінка.
Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду та вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, чи на обставини, які б свідчили про відсутність його вини у вчиненому.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 252 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності й дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Адміністративне стягнення накладено в межах санкції зазначеної статті та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема характеру вчинених правопорушень, особи порушника та ступеня його вини.
Неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування постанови судді, під час апеляційного перегляду не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП України,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тельника В.В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.