ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/822/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О. 
при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) 	
до 	Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича ( АДРЕСА_1 ) 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача - Плющ Я.В. (в порядку самопредставництва),
відповідача - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича, в якій просить суд:
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; фактична адреса: 04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8, ідентифікаційний код: 41348526 (отримувач коштів; ГУК у м. Києві/м.Київ/50110005; код отримувача (ідентифікаційний код: 37993783); банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UА988999980314111938000026001; код класифікації доходів бюджету: 50110005) заборгованість у розмірі 13 353,93 грн (тринадцять тисяч триста п`ятдесят три грн 93 коп.), з яких:
- основний борг - 10 849,30 грн (десять тисяч вісімсот сорок дев`ять грн 30 коп.);
- штраф 15% - 1 627,40 грн (одна тисяча шістсот двадцять сім грн 40 коп.);
- пеня - 726,11 грн (сімсот двадцять шість грн 11 коп.);
- 3% річних - 71,04 грн (сімдесят одна грн 04 коп.);
- інфляційне збільшення - 80,08 грн (вісімдесят грн 08 коп.).
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; фактична адреса: 04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8, ідентифікаційний код: 41348526, Отримувач коштів: Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); Код отримувача (ідентифікаційний код): 41348526; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача: UА498201720344230001000099759) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 328 грн (три тисячі триста двадцять вісім грн) 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 4935/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу від 06.08.2025 в частині внесення плати за тимчасове користування місцем для розміщення та експлуатації рекламного засобу за період з 01.08.2025 по 23.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/822/26. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "14" квітня 2026 р. о 11:30.
У судовому засіданні 14.04.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. 
Відповідач у судове засідання, призначене на 14.04.2026 об 11:30, не з`явився.
Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Копії ухвал суду направлялись Фізичній особі-підприємцю Клеймьонову Натану Віталійовичу засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернулись до суду без вручення.
Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).
Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач визнається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Разом з цим, Фізична особа-підприємець Клеймьонов Натан Віталійович наданими відповідачу процесуальними правами не скористався; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подав.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
У судовому засіданні 14.04.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.07.2025 №1297 «Про встановлення пріоритетів» ФОП Клеймьонову Натану Віталійовичу встановлено пріоритет на заявлене місце за адресою: Шевченківський р-н, вул. Михайлівська, 15-а (номер аналізу документа 107480А). 
Відповідно до п. 2.1.5 Розділу II Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 № 207 (далі по тексту - Порядок), у разі прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування РЗ Робочий орган не пізніше п`яти робочих днів з моменту прийняття такого рішення повідомляє заявника через адміністратора про необхідність укладення договору тимчасового користування місцем та передає адміністратору два примірники дозволу встановленої форми для його видачі заявнику для погодження з власником місця або уповноваженим ним органом (особою), де планується розташувати РЗ та утримувачами інженерних комунікацій (у разі розміщення РЗ у межах охоронних зон цих комунікацій).
Керуючись зазначеним Порядком, на підставі наказу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2025 №1764 "Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами" відповідачу надано Дозвіл на розміщення рекламного засобу №103462-25. 
06.08.2025 між позивачем - Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Робочим органом) та відповідачем – ФОП Клеймьоновим Натаном Віталійовичем (Рекламорозповсюджувачем) укладено Договір тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 4935/19 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору за цим Договором на підставі відповідного наказу Робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Рекламорозповсюджувачу надається право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу (далі - право тимчасового користування).
Згідно з п. 1.2 Договору Рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти в платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно та розумно відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов цього Договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської' державної адміністрації) від 05.02.2019 № 207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 за № 34/2211 (далі - Порядок), своєчасно та у повному обсязі відповідно до Договору здійснювати оплату за тимчасове користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за цим Договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу (далі - РЗ), порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації РЗ, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.
За умовами п. 3.1 Договору дія та умови цього Договору розповсюджується на усі встановлені за Рекламорозповсюджувачем пріоритети та надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами. Встановлення/продовження будь-якого пріоритету та надання/продовження будь-якого дозволу на розміщення зовнішньої реклами, внесення до них змін, анулювання/припинення здійснюється на підставі відповідного наказу Робочого органу/ розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Пунктами 3.2, 3.3 Договору передбачено, що Робочий орган та/або КП «Київреклама» здійснюють облік місць дія розміщення РЗ, на які поширюється пріоритет Рекламорозповсюджувача, та на які Рекламорозповсюджувачу видано дозволи на розміщення зовнішньої реклами, здійснюють контроль за строками дії пріоритету та дозволу шляхом формування Адресних переліків та внесення до них змін. Підставою дія формування та внесення змін до адресних переліків є відповідні рішення Робочого органу/ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), прийняті в порядку, встановленому законодавством.
На виконання умов п. 3.2, 3.3 Договору 06.08.2025 позивачем та відповідачем укладено Адресний перелік № 1 (який є Додатком № 1 до Договору та являється його невід`ємною частиною), яким Рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва за адресою: Шевченківський р-н, вул. Михайлівська, 15-а (бланк дозволу № 103462-25), на розміщення рекламного засобу (спеціальної рекламної конструкції, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі) площею 1,0000 кв.м, період пріоритету з 21.07.2025 по 20.10.2025, дата кінця дії пріоритету (у разі його продовження) - 20.01.2026, розмір плати за пріоритет (25% розміру плати за місяць) – 615,00 грн за місяць, розмір плати за місяць (продовження пріоритету) – 2460,000 грн за місяць.
07.10.2025 позивачем та відповідачем укладено Адресний перелік № 2 (який є Додатком № 2 до Договору та являється його невід`ємною частиною), яким Рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва за адресою: Шевченківський р-н, вул. Михайлівська, 15-а (бланк дозволу № 103462-25), на розміщення рекламного засобу (спеціальної рекламної конструкції, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі) площею 1,0000 кв.м, розмір плати за місяць - 2460,000 грн, дата початку строку дії дозволу - 30.09.2025, дата кінця строку дії дозволу - 29.09.2030. 
Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору сторони домовились, що ціною цього договору є плата за тимчасове користування, розмір якої відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених Рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках. Плата за тимчасове користування місцем нараховується, зараховується та використовується Робочим органом у порядку, визначеному рішенням Київської міської ради або її виконавчого органу.
Умовами п. 6.4 Договору сторони передбачили, що плата щомісячно перераховується Рекламорозповсюджувачем до бюджету міста Києва відповідно до умов Договору. У разі прострочення термінів сплати, визначених Договором, розмір несплаченої суми плати коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції, відповідно до умов Договору та законодавства.
Рекламорозповсюджувач не звільняється від плати при відсутності РЗ на місці щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання/продовження дозволу (п. 6.5 Договору).
Плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу. При продовженні строку дії пріоритету, продовженні строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу (п. 6.6 Договору).
Відповідно до п. 6.13, 6.14 Договору розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць. Плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується Робочим органом щомісячно та переказуються Рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, виключно на казначейський рахунок у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє Рекламорозповсюджувача від здійснення плати.
Рекламорозповсюджувач не звільняється від плати за тимчасове користування при відсутності РЗ на місці, щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання дозволу (п. 6.18 Договору).
За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов цього Договору та чинного законодавства України (п. 7.1 Договору).
Згідно з умовами п. 7.2 Договору Робочий орган застосовує до Рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
Згідно з п. 7.3 Договору Робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше одного місяця, штраф у розмірі 15 відсотків простроченої суми.
З метою оплати вартості послуг за Договором позивачем виставлялись відповідачу рахунки.
З наданої позивачем до позовної заяви Довідки про стан розрахунків ФОП Клеймьонова Н.В. з Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по рахункам-фактури за пріоритет та тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів, які виписані за період з 01.08.2025 по 23.02.2026 станом на 01.03.2026 вбачається, що заборгованість відповідача за Договором щодо сплати за тимчасове користування місцем для розміщення та експлуатації рекламного засобу становить 10 849,30 грн. 
Крім того, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання позивач на підставі умов Договору та відповідних вимог чинного законодавства України нарахував та заявив до стягнення з відповідача штраф 15% - 1 627,40 грн, пеню - 726,11 грн, 3% річних - 71,04 грн, інфляційне збільшення - 80,08 грн.
Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з цим позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).
Зі змісту ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинний у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 2 та ч. 3 ст. 6 та ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено право сторін врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що 06.08.2025 між Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Робочим органом) та ФОП Клеймьоновим Натаном Віталійовичем (Рекламорозповсюджувачем) укладено Договір тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 4935/19.
За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ст. 16 Закону України "Про рекламу" встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).
Умовами п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Відповідно до п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.
Згідно з п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним Договором, надав відповідачу дозвіл на розміщення рекламного засобу за адресою: Шевченківський р-н, вул. Михайлівська, 15-а для розміщення спеціальної рекламної конструкції, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі).
Відповідач, у свою чергу, не виконав своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасного внесення оплати за тимчасове користування місцем для розміщення та експлуатації рекламного засобу, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка згідно з наданою позивачем Довідкою про стан розрахунків ФОП Клеймьонова Н.В. по рахункам-фактурам за пріоритет та тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів станом на 01.03.2026 становить 10 849,30 грн.
Перевіривши наведений у зазначеній Довідці розрахунок суми заборгованості відповідача ФОП Клеймьонова Н.В. за Договором, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний вірно. 
Станом на момент ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погашення відповідачем заборгованості за Договором в розмірі 10 849,30 грн.
На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості за Договором в розмірі 10 849,30 грн, а також доказів, які б свідчили про погашення ним вказаної заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 10 849,30 грн є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи документами, тому задовольняє позовні вимоги в зазначеній частині у повному обсязі.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача штраф 15% у розмірі 1 627,40 грн, пені у розмірі 726,11 грн, 3% річних у розмірі 71,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 80,08 грн суд зазначає таке.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п. 6.6 Договору плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу.
Умовами абз. 2 п. 6.4 Договору сторони передбачили, що в разі прострочення термінів сплати, визначених Договором, розмір несплаченої суми плати коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції, відповідно до умов Договору та законодавства.
Відповідно до п. 6.14 Договору плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується Робочим органом щомісячно та переказуються Рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця.
Пунктом 7.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов цього Договору та чинного законодавства України. 
Згідно з п. 7.2 Договору Рекламорозповсюджувач (відповідач) сплачує пеню за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Згідно з п. 7.3 Договору Робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше одного місяця, штраф у розмірі 15 відсотків від простроченої суми.
Частиною 1 ст. 625 ЦК визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з аналізу ст. 625 ЦК України, право на звернення з позовними вимогами про стягнення коштів на підставі ч. 2 зазначеної статті виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах: від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 
На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок прострочення строків внесення плати по Договору, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу шляхом здійснення власного розрахунку, суд дійшов висновку, що нараховані позивачем суми 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу є вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу 15% у розмірі 1 627,40 грн, пені у розмірі 726,11 грн, 3% річних у розмірі 71,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 80,08 грн є правомірними, обґрунтованими та доведеними, тому суд задовольняє позовні вимоги в зазначеній частині в повному обсязі.
Частинами 1,2,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 13, 14, 20, 73-79, 86, 123, 129, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 41348526 (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/50110005; код отримувача (ідентифікаційний код: 37993783); банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UА988999980314111938000026001; код класифікації доходів бюджету: 50110005) заборгованість у розмірі 13 353,93 грн (тринадцять тисяч триста п`ятдесят три грн 93 коп.), з яких: основний борг - 10 849,30 грн (десять тисяч вісімсот сорок дев`ять грн 30 коп.), штраф 15% - 1 627,40 грн (одна тисяча шістсот двадцять сім грн 40 коп.), пеня - 726,11 грн (сімсот двадцять шість грн 11 коп.), 3% річних - 71,04 грн (сімдесят одна грн 04 коп.), інфляційне збільшення - 80,08 грн (вісімдесят грн 08 коп.).
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клеймьонова Натана Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 41348526, отримувач коштів: Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); Код отримувача (ідентифікаційний код): 41348526; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача: UА498201720344230001000099759) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 328 грн (три тисячі триста двадцять вісім грн) 00 коп.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 41348526).
Відповідач: Фізична особа-підприємець Клеймьонов Натан Віталійович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "14" квітня 2026 р. 

Суддя		О.О. Присяжнюк