ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року	Львів	Справа № 500/3844/22 пров. № А/857/13617/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Заверухи О. Б., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року, головуючий суддя – Осташ А.В., постановлена у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду, Державної судової адміністрації, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №208-К від 25.07.2022 роуц «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 »; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду у відповідності до вимог частини 2 статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІ1 «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022 року із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів; в задоволенні решти позовних вимог – відмовлено; встановлено порядок виконання рішення в частині зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду у відповідності до вимог частини 2 статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІ1 «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022 року, таким чином, що після нарахування суддівської винагороди Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області виконання має здійснюватися шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2023 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі №500/3844/22 – скасовано; визнано протиправним та скасовано Наказ Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 208-К від 25.07.2022 року «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 »; зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 19.07.2022 року; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІ1 «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022року, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів; рішення суду в частині забезпечення коштами для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди, нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 звернено до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року зобов`язано Державну судову адміністрацією України, в місячний строк з дня винесення цієї ухвали, подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2023 року у справі №500/3844/22 в частині зобов`язання забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 19.07.2022 року; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області, в місячний строк з дня винесення цієї ухвали, подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2023 року у справі №500/3844/22 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІ1 “Про судоустрій і статус суддів”, починаючи з 19.07.2022 року, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів. 
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ДСА України подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю. 
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що невиконання Державною судовою адміністрацією України судового рішення в частині виплати недоплаченої частини заробітної плати ОСОБА_1 станом на початок 2025 року обумовлено незалежними від відповідача причинами, а саме відсутністю додаткових бюджетних асигнувань в умовах воєнного стану
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 382-3 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року касаційну скаргу Державної судової адміністрації України задоволено; постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2023 року та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 500/3844/22 скасовано; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області, про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. 

Враховуючи вищенаведене, визначальною умовою для встановлення судового контролю є наявність рішення, ухваленого не на користь суб`єкта владних повноважень
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки постановою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року у справі №500/3844/22 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2023 року та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, тому відсутні підстави для встановлення судового контролю.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким слід відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.
Керуючись ст.ст.308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задовольнити, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року в справі № 500/3844/22 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська