ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

вул. М. Грушевського, 2 а, селище Лугини, Коростенський район, Житомирська область, 11301, 
тел. (04161)9-14-72, e-mail: inbox@lg.zt.court.gov.ua, web: http://lg.zt.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 02896124
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 279/4656/25
Провадження по справі 2/281/56/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Свинченко Г.Д.,
за участі:
секретаря судових засідань Михальченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з вказаним позовом. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за заборгованість за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року у розмірі 13355,31 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею зазначеного кредитного договору з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", право вимоги за яким на підставі договорів факторингу відійшло позивачу. Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання про витребування доказів.
31.10.2025 року суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г. постановила ухвалу про передачу справи за підсудністю до Лугинського районного суду Житомирської області.
28.11.2025 року в результаті автоматизованого розподілу справа була передана до провадження судді Свинченко Г.Д.
03.12.2025 року винесено ухвалу про прийняття справи до провадження судді Свинченко Г.Д., призначено справу до розгляду по суті та витребувано документи, які становлять банківську таємницю.
05.12.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позовної заяви. Заперечення мотивує тим, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до неї за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», та як наслідок, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», відповідно, та від ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ». Також відсутні докази оплати за договорами факторингу, додані незаповнені бланки форм реєстру прав вимоги, повідомлення боржника за кредитним договором, актів повернення права вимоги.
08.12.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача зазначила, що право вимоги перейшло до нових кредиторів після укладення кредитного договору та договорів факторингу, після підписання відповідних актів прийому - передачі реєстру боржників та оплати за договорами факторингу.
12.02.2025 року та 02.03.2026 року від відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи без її участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
17.03.2026 року до суду надійшла інформація за ухвалою суду від 03.12.2025 року, зокрема виписка по розрахунковому рахунку відповідача.
В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності.
За таких обставин у відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 27.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 688522226, згідно умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 11300,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 126 днів.
На підтвердження укладення відповідного кредитного договору надано відповідний Алгоритм дій, довідку щодо дій позичальника та Порядок дій споживача в ІТС.
У порядку виконання укладеного кредитного договору первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано 27.05.2021 року на платіжну картку відповідача №4149-49ХХ-ХХХХ-1871 кредитні кошти у сумі 11300,00 грн., що підтверджується сукупністю таких доказів як довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», виписка по банківському рахунку відповідача, наданою АТ КБ "ПриватБанк", платіжним дорученням від 27.05.2021 року.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а останнє зобов`язується їх прийняти та передати ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в розпорядження грошові кошти за плату на умовах визначених цим договором.
Строк дії зазначеного договору факторингу закінчувався 28.11.2019 року.
Згідно з п.п.2.1 укладеного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
В п.п.1.3. договору факторингу зазначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, зазначеним договором факторингу встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: в реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
У подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди до зазначеного договору факторингу, відповідно до яких строк дії договору продовжено до 31.12.2024 включно.
До матеріалів справи долучено витяг з реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021 до договору факторингу, за яким відповідач ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року у розмірі 13355,31 грн., з якої 7342,02 грн. заборгованість по тілу кредиту, 6013,28 грн. заборгованість по відсотках.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладений договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Строк дії даного договору відповідно до додаткових угод продовжено до 30.12.2024 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін.
До матеріалів справи долучено витяг з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01, за яким відповідач ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року у розмірі 13555,31 грн., з якої 7341,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 6013,28 грн. заборгованість по відсотках.
04.06.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» передало ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу від 04.06.2025 за №04/06/25-Ю відповідач має загальну суму заборгованості за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року у розмірі 13555,31 грн., з якої 7341,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 6013,28 грн. заборгованість по відсотках.
Оплата за відступлення прав вимог згідно договорів факторингу підтверджується платіжними інструкціями та листом № 26.06.2025-1 від 26.06.2021 року.
Матеріали справи містять розрахунки заборгованості за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року.
Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Відповідно до наведеної норми права, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи кредитний договір та договір факторингу недійсними, розірваними чи припиненими не визнані.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а саме: доведено факт надання позичальнику доступу до кредитних коштів за договором № 688522226 від 27.05.2021 року, утворення заборгованості у неї перед кредитором, часткове погашення заборгованості за кредитним договором, факт переходу права вимоги до позивача, а тому позов підлягає до задоволення.
Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тараненко та партнери»; додаткову угоду № 25770504875 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідачки понесених витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, та з відповідачки на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки, позов задоволено повністю, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнидівська, б. 4, літера А, оф.10; код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 688522226 від 27.05.2021 року у розмірі 13355 (тринадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 31 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнидівська, б. 4, літера А, оф.10; код ЄДРПОУ 43541163) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          Галина Свинченко