ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року	справа № 380/878/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яке оформлене протоколом № 719 від 20.02.2024 року щодо скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 року відносно ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України переглядала постанову ВЛК від 24.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_3 майже через два роки після її прийняття. Пунктом 3.2 Положення № 402 передбачено, що скарги до штатних ВЛК подаються у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян", тобто не пізніше одного місяця з часу вручення довідки ВЛК/свідоцтва про хворобу. Оскаржуване рішення ЦВЛК ЗС України не містить аналізу медичних документів, що стали підставою для визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку, не зазначено конкретних клінічних критеріїв, яким не відповідає діагноз та відсутнє обґрунтування причин скасування чинної постанови ВЛК. Скасувавши постанову ВЛК від 24.03.2022 року виключно на підставі власної оцінки відповідності діагнозу статті Розкладу хвороб, ЦВЛК фактично підмінила собою медичний огляд, чим вийшла за межі наданих їй повноважень. Таке рішення є формальним та немотивованим, що суперечить принципам діяльності суб`єктів владних повноважень.
Ухвалою судді від 20 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 2 березня 2026 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 : належним чином завірені копії постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 та всю медичну документацію, на підставі якої було прийнято рішення щодо непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку; інші документи які стосуються предмету спору; повторно витребувано від Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України належним чином завірені копії: протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної лікарської комісії Збройних Сил України № 719 від 20.02.2024 та постанови, якщо така приймалася відносно ОСОБА_1 ; докази скерування позивачу протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної лікарської комісії Збройних Сил України № 719 від 20.02.2024 та постанови, якщо така приймалася відносно ОСОБА_1 ; докази, які підтверджують факт ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної лікарської комісії Збройних Сил України № 719 від 20.02.2024 та постанови, якщо така приймалася відносно ОСОБА_1 ; інші документи які стосуються предмету спору.
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України подала відзив на позов, в якому зазначила, що згідно з пунктом 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023 “Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України” у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу із перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану. Зазначеною робочою групою здійснюються перевірки постанов позаштатних військово-лікарських комісій та приймаються постанови ВЛК ЦВЛК ЗС України щодо їх скасування/ відміни, або залишення без змін. За запитом слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області щодо можливих зловживань під час проходження медичного огляду ВЛК військовозобов`язаними чоловіками, в період дії воєнного стану на території відповідач провів засідання. На цьому засіданні відповідач розглянув картку 8004 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022; виписку обстеження стану здоров`я від 21.03.2022 в КНП «Трускавецька міська лікарня». За результатами розгляду відповідач прийняв рішення оформлене Протоколом №719 від 20 лютого 2024 року, яким скасував постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 та визнав військовозобов`язаного ОСОБА_1 таким, що підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стверджує, що повідомлення, виклик, присутність військовозобов`язаних стосовно яких переглядаються постанови позаштатних ВЛК (в тому числі постанови ВЛК ТЦК та СП) Положенням не визначено. Вказує, що Положенням не зобов`язано ЦВЛК ЗС України направляти військовозобов`язаних у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, повідомляти їх про перегляд постанов. Стверджує, що при наявності сумніву у Позивача щодо правильності висновку ЦВЛК ЗС України позивач мав право, самостійно, особисто звернутися до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 із пакетом документів, які б підтверджували протилежне. ЦВЛК, яка є найвищим керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України на підставі наданих пункту 2.3.4 Положенням № 402 повноважень, мала право розглядати, переглядати, скасовувати постанову будь-якої ВЛК Збройних Сил України, у тому числі постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо позивача у формулюванні “непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку”. Зазначає, що матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження порушення процедури перегляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України постанови ВЛК. Наголошує, що суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття. ВЛК надано виключне право встановлення формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження. Просив у задоволенні позову відмовити.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 подала до суду пояснення, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_7 , внісши дані про виключення Позивача з військового обліку у березні 2022 року до ЄДРВ діяв в межах повноважень та чинного законодавства. Вся медична документація, на підставі якої було прийнято рішення щодо непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку ОСОБА_1 вилучена Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 29.11.2023 року у справі № 461/6704/23, в межах кримінального провадження, внесеного в ЄДРСР за № 42023142410000061 від 17.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України. Відповідач встановив невідповідність діагнозу зазначеного у картці медичного огляду військовозобов`язаного при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 вимогам пункту «а» статті 40 Пояснень (додаток 2 до Положення про військово-лікарську експертизу, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402). Відповідач скасував постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_2 , 1974 року народження: «На підставі статті 40-а графи ІІ Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»; постановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1973 року народження, підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після отримання протоколів засідань ВЛК Центальної ВЛК ЗСУ відповідно до листа Слідчого управління ГУ НП у Львівській області вх.№22046 від 03.10.2025 року, на виконання законодавчих вимог ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідні відомості про скасування постанови щодо непридатності до військової служби відносно Позивача, були внесені в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджує запис Облікової картки: пункт 35 «Службові відмітки». Згідно з даними ЄДРВ позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Вказує, що позивач не обмежений у праві пройти медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , як передбачено пунктом 2 протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово- лікарської комісії Збройних Сил України № 719 від 20 лютого 2024 року.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
24 березня 2022 року військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла рішення, відповідно до якого на підставі статті 40-а графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, ОСОБА_1 , 1974 року народження визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Пунктом 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023 “Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України” у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу із перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану. 
За запитом слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області щодо можливих зловживань під час проходження медичного огляду ВЛК військовозобов`язаними чоловіками, в період дії воєнного стану на території відповідач розглянув картку 8004 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022; виписку обстеження стану здоров`я від 21.03.2022 в КНП «Трускавецька міська лікарня». 
За результатами розгляду Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України прийняла рішення, оформлене Протоколом №719 від 20 лютого 2024 року, яким скасував постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 та визнав військовозобов`язаного ОСОБА_3 таким, що підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вважаючи рішення, оформлене Протоколом №719 від 20 лютого 2024 року протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 № 1109/15800 (надалі Положення №402).
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Також, суд зазначає, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до сьогодні.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», введеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 №576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24.02.2022).
У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.
Відповідно до пункту 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу із перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану. 
Суд зазначає, що 24 березня 2022 року військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла рішення, відповідно до якого на підставі статті 40-а графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, ОСОБА_1 , 1974 року народження визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Суд встановив, що за запитом слідчого Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України розглянула картку 8004 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022; виписку обстеження стану здоров`я від 21.03.2022 в КНП «Трускавецька міська лікарня». 
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України встановила невідповідність діагнозу зазначеного у картці медичного огляду військовозобов`язаного при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 вимогам пункту «а» статті 40 Пояснень (додаток 2 до Положення про військово-лікарську експертизу, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402).
За результатами розгляду Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України прийняла рішення, оформлене Протоколом №719 від 20 лютого 2024 року, яким скасувала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 та визнав військовозобов`язаного ОСОБА_1 таким, що підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Щодо твердження позивача про те, що, скасувавши постанову ВЛК від 24.03.2022 року виключно на підставі власної оцінки відповідності діагнозу статті Розкладу хвороб, ЦВЛК фактично підмінила собою медичний огляд, чим вийшла за межі наданих їй повноважень, суд зазначає наступне.
Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 передбачено, якими повноваженнями наділена ЦВЛК при організації військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 20.2 глави 20 розділу II Положення №402 постанови ВЛК розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Положення № 402 не містить заборони на ініціювання перегляду постанов військово-лікарських комісій іншими органами чи установами, у тому числі правоохоронними органами, а визначає загальні повноваження та порядок діяльності військово-лікарських комісій у межах здійснення військово-лікарської експертизи.
Голослівним та необгрунтованим є твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач не проводив його повторного медичного огляду, не врахував інших документів, що підтверджують хворобу, не організовував додаткових обстежень та не отримував нових медичних даних, чим порушив процедуру перегляду рішення, оскільки Положенням №402 не передбачено виклик та присутність військовозобов`язаних стосовно яких переглядаються постанови позаштатних ВЛК (в тому числі постанови ВЛК ТЦК та СП).
Положенням №402 не зобов`язано ЦВЛК направляти військовозобов`язаних у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, повідомляти їх про перегляд постанов.
Суд зазначає, що в силу наведеного вище підпункту 2.3.4 пункту 2.3, пункту 3.4 розділу І Положення №402 проведення медичного огляду військовослужбовців, направлення запитів для отримання додаткових медичних документів, направлення особи на контрольне обстеження чи повторний медичний огляд є правом ЦВЛК, а не обов`язком.
При цьому слід звернути увагу, що позивач посилаючись на порушення процедури прийняття оскарженого рішення, не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували такі обставини.
Необгрунтованим вважає суд і твердження позивача про порушення строків розгляду та встановленої процедури.
Суд зазначає, що пункт 3.2. Положення №402 встановлює строк подання скарг до штатних ВЛК.
В той же час, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України не розглядала скаргу на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 березня 2022 року.
Положенням №402 встановлено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Однак, Положенням №402 не встановлено, що постанова військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 березня 2022 року може бути переглянута, як це зазначає позивач, лише у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян", тобто не пізніше одного місяця з часу вручення довідки ВЛК/свідоцтва про хворобу.
Водночас суд не здійснює самостійно оцінку підставності прийняття постанови відповідача з медичних критеріїв, адже суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. 
Суд перевіряє законність рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яке оформлене протоколом № 719 від 20.02.2024 лише в межах дотримання процедури прийняття цього рішення.
Суд зазначає, що Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України встановила невідповідність діагнозу зазначеного у картці медичного огляду військовозобов`язаного при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022 вимогам пункту «а» статті 40 Пояснень.
Суд наголошує, що надання правової оцінки діям відповідача з медичних критеріїв, зокрема відповідності чи невідповідності діагнозу, зазначеного у картці медичного огляду військовозобов`язаного не входить до повноважень суду при здійсненні перевірки дій та рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
Суд зауважує, що зі змісту спірної постанови вбачається, що комісією ЦВЛК надано оцінку стану здоров`я позивача, розглянуто картку 8004 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2022; виписку обстеження стану здоров`я від 21.03.2022 в КНП «Трускавецька міська лікарня».
Варто зазначити, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №820/5570/16 та від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, згідно з якою надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.
питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
У постанові від 26 лютого 2025 року у справі № 600/3273/22-а Верховний Суд вказав, що «розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №160/31586/23.
Позивач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує недотримання відповідачем законодавчої процедури прийняття спірного рішення та відповідно протиправність такого.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскарженого рішення діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, що свідчить про його законність.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

вирішив:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович