ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/890/25 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В., 
при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,
за участі представника позивача - Зоценко І.В., 
представників відповідача - Бонки В.В., Кошарської А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл», Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо визнання не діючою ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 та виключення інформації щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального;
- визнати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 діючою;
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 до 07.02.2025;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві, ДПС України щодо відмови в реєстрації акцизних накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» з підстав визнання не діючою ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати акцизні накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл», які не прийняті/не зареєстровані з підстав відсутності в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального інформації про строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головне управління ДПС у м.Києві мало продовжити строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним до кінця воєнного стану в Україні, керуючись статтею 18 Закону №481/95-ВР, проте продовжив вказаний строк лише до 01.11.2024, після чого видалив інформацію з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обліку пального. Зазначає, що неможливість здійснити реєстрацію акцизних накладних спричиняє негативні наслідки для підприємства, призводить до проблем підтвердження легальності отримання та/або постачання пального. В зв`язку із чим, вважає дії відповідачів протиправними, а свої права порушеними.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо визнання не діючою ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 та виключення інформації щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві, ДПС України щодо відмови в реєстрації акцизних накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» з підстав визнання не діючою ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати всі акцизні накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл», які не прийняті/не зареєстровані з підстав відсутності в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального інформації про строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл», Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, Державна податкова служба України звернулися із апеляційними скаргами.
В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В своїх обґрунтуваннях зазначає, що для здійснення комплексного захисту прав ТОВ «КЛЕОН-ОЙЛ» та уникнення формального і декларативного підходу заявлено вимогу про визнання діючими вказаних ліцензій в судовому порядку та внесення відповідних даних у Реєстр. Відмова у задоволенні таких вимог призводить до порушення права позивача на вибір способу захисту, неефективності судового рішення, порушення принципу ефективного судового контролю за діяльністю виконавчої влади, як складової концепції верховенства права.
В апеляційній скарзі ДПС України зазначає, що відповідно до вимог п. 6 розділу ХІІІ Закону № 3817-IX позивачу продовжено термін дії ліцензії до 01.11.2024, але відповідно до норм Закону № 3817-IX термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційним номером № 26580314201900116 на даний час завершено. Представник зазначає, що ТОВ «КЛЕОН-ОЙЛ» не мало можливості зареєструвати після 01.11.2024 акцизні накладні, оскільки стан ліцензії ТОВ «КЛЕОН-ОЙЛ» в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального відображався після 01.11.2024 як «Термін дії завершено». Просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві в обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно норм абзацу 1 частини шостої розділу XIII Закону №3817-IX законодавцем передбачено, що суб`єкти господарювання можуть провадити господарську діяльність на підставі виданих їм ліцензій, строк дії яких закінчився у період 24.02.2022-27.07.2024, максимум протягом трьох місяців з 01.08.2024 до 01.11.2024 з метою забезпечення підготовки пакету документів, визначених Законом №481/95-ВР для одержання нових ліцензій. Враховуючи вказану норму, Головним управлінням ДПС у м.Києві у даному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального засобами програмного забезпечення ДПС відображено продовження дії ліцензії ТОВ «Клеон-Ойл» до 01.11.2024. Однак, на думку апелянта, оскільки позивачем до 01.11.2024 не отримано нової ліцензії, термін дії виданої ліцензії позивача на право роздрібної торгівлі пальним вважається остаточно завершеним 01.11.2024, а тому в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пальним стан її дії автоматично змінився з «Діє» на «Термін дії завершено».
Також в своїх обґрунтуваннях представник Головного управління ДПС у м. Києві зазначає, що абзац 1 частини третьої розділу XIII Закону № 3817-IX прямо суперечить статті 18 Закону №481/95-ВР ( в частині дії ліцензії до припинення або скасування воєнного стану на території України після закінчення терміну дії таких ліцензій), а тому норми статті 18 Закону №481/95-ВР не повинні застосовуватися.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025, 29.10.2025 та від 17.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від Головного управління ДПС у м. Києві до суду 13.11.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що визнання ліцензії ТОВ «КЛЕОН-ОЙЛ» діючою неможливо без здійснення відповідних ліцензійних дій як з боку суб`єкта господарювання, так і з боку органу ліцензування, а необхідність/можливість здійснення таких дій не передбачена Законом №3817-IX, оскільки термін дії такої ліцензії закінчився в силу абзацу 1 частини третьої розділу ХІІІ Закону № 3817-IX. Просить апеляційну скаргу ТОВ «Клеон-Ойл» залишити без задоволення.
Від представника ТОВ «Клеон-Ойл» до суду 18.11.2025 надійшли додаткові пояснення, в яких останній наголошує, що п. 6 роз. ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-IX не передбачає продовження дії ліцензій строк яких закінчився у визначений п. 6 період, а лише вимоги щодо подачі заяви на отримання нових ліцензій та сплати неоплачених чергових платежів.
Також представником ТОВ «Клеон-Ойл» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає обґрунтування та доводи, аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі.
В судове засідання з`явилися сторони, їхні представники, учасники процесу надали свої пояснення та аргументи, обмінялися питаннями.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» зареєстроване як юридична особа 22.04.2014, номер запису 13531020000006957, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З 23.04.2014 позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області за номером 101320125244, з 29.04.2014 зареєстрований, як платник податку на додану вартість та з 01.03.2016 є платником акцизного податку з реалізації пального.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «КЛЕОН-ОЙЛ» є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
Для ведення відповідного виду діяльності позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Миколи Василенка, буд.3, автозаправочна станція з магазином з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.
Товариство неодноразово зверталося до контролюючого органу з листами щодо продовження строку дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
ГУ ДПС у м. Києві продовжено строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 26580314201900116 від 01.07.2019 в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального до 10.09.2024, що підтверджується листом ГУ ДПС у м. Києві від 27.08.2024 №577/3П11/25-15-09-04-10, а в подальшому до 01.11.2024.
З даних електронного кабінету платника податку та у зв`язку з неможливістю зареєструвати акцизні накладні, позивачу стало відомо, що Головним управлінням ДПС у м. Києві з 01.11.2024 вилучено з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію щодо наявності та строку дії ліцензій.
Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, визначалися Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).
Відповідно до статті 1 Закону № 481 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.
Згідно зі статтею 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та до електронної системи репортингу не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.
Зважаючи на наведені норми та обставини справи вбачається, що видана позивачу ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 26580314201900116 від 01.07.2019 фактично мала діяти до 01.07.2024.
Разом із цим, статтею 18 Закону № 481 встановлено, що вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право, зокрема, виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.
Обов`язки щодо сплати чергових платежів/дії щодо продовження ліцензії мають бути виконані суб`єктом господарювання протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану в Україні.
Загальновідомими є факт оголошення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, який триває і на час вирішення справи.
Тобто, в силу положень статті 18 Закону № 481, враховуючи продовження в Україні воєнного стану до цього часу, строк дії ліцензій мав бути продовжений.
Разом із тим, 18.06.2024 прийнято Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX (надалі - Закон № 3817), який набрав чинності 27.07.2024.
Пункти 29, 38, 40, 53, 65 статті 1 Закону № 3817 визначили, що Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій; ліцензіат - суб`єкт господарювання, якому надано ліцензію на право провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; надання ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про надання ліцензії на право провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності та внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, а в передбачених цим Законом випадках - також шляхом набуття такого права автоматично; орган ліцензування: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, вирощування тютюну, ферментації тютюнової сировини, а також у частині здійснення в автоматичному режимі ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального.
Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817 установлено, що, зокрема Закон №481 втрачає чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону. Положення Закону № 481 до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817, законодавчі та інші нормативно-правові акти, що стосуються виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Пунктом 2 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817 встановлено, що ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.
Разом з тим, згідно з пунктом 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності:
- подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
- сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.
Вказані положення пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817 набули чинності з 1 січня 2025 року.
Враховуючи наведені положення статті 18 Закону № 481, у взаємозв`язку з положеннями пункту 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817, суд констатує, що ліцензія позивача на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 26580314201900116 від 01.07.2019 до припинення воєнного стану була чинною, оскільки вказаний Закон втратив чинність з 1 січня 2025 року.
Щодо доводів Головного управління ДПС у м. Києві та ДПС України про те, що позивачем до 01.11.2024 не отримано нової ліцензії та посилання на приписи абзацу 8 частини шостої Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, суд зазначає наступне.
Так, абзацом 8 частини шостої Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ передбачено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим пунктом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів ліцензія, строк дії якої закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, визнається недійсною з дати закінчення строку її дії, а господарська діяльність, яку провадив суб`єкт господарювання після закінчення строку дії ліцензії, визнається такою, що провадилася без наявності ліцензії, з відповідним застосуванням до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, визначених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Судова колегія зазначає, що вказана норма встановлює правові наслідки у разі невиконання суб`єктом господарювання вимоги щодо внесення плати за ліцензію.
Однак, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ТОВ «Клеон-Ойл» сплачені всі належні платежі за відповідну ліцензію за період з 01.07.2024 згідно платіжної інструкції №3863 від 14.06.2024, яка подана представником позивача до суду першої інстанції 31.03.2025 та міститься в матеріалах справи в підсистемі «Електронний суд». 
Враховуючи, що за обставин цієї справи не встановлено не сплату позивачем чергових платежів за ліцензію, зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Додатково судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг встановлено, що позивачем 25.10.2024 на виконання вимог Закону № 3817-ІХ подано до Головного управління ДПС у м. Києві заяву на отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за результатами розгляду якої Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії від 13.11.2024 №33840/АП/26-15-09-04-09.
Таким чином, позивачем у встановлений пунктом 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-ІХ (протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності, тобто з 27.07.2024 до 01.11.2024) строк реалізовано право на отримання нової ліцензії. 
Однак, вищевказану заяву розглянуто контролюючим органом лише 13.11.2024, що свідчить про передчасні дії відповідача щодо визнання не діючою ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 та виключення інформації щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального 01.11.2024.
Так, затримка в отриманні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку та строків для отримання таких ліцензій. Вищевказане свідчить про нечіткість врегульованих відносин, що за позицією суду є штучно створеною перешкодою в ліцензійній діяльності суб`єктів господарювання.
Зазначені дії податкових органів є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників.
Аналізуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права позивача за обставин, що склалися у цій справі, необхідно взяти до уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких ліцензійна діяльність позивача у спірний період могла б бути законною. 
Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав. Отже, виключення відповідачем інформації щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.
Таким чином, доводи Головного управління ДПС у м. Києві та ДПС України про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не є обґрунтованими.
Щодо доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» про наявність підстав судового захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог про визнання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 діючою та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 до 07.02.2025, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини першої, другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи із зазначеного, вищевказаними нормами не передбачено захист прав та інтересів позивач шляхом визнання дозвільного документа діючим.
Таким чином, в даному випадку суд не наділений повноваженнями визнавати чинними дозвільні документи, а лише може перевіряти законність прийнятих рішень.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 діючою, задоволенню не підлягають.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» в апеляційній скарзі жодним чином не спростовано висновок суду першої інстанції в цій частині позовних вимог, а лише зазначено про необхідність ефективного захисту прав позивача, що не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог.
Водночас колегія суддів вбачається підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» знайшли своє підтвердження частково.
Отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» підлягає задоволенню частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року - скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Державної податкової служби у м. Києві поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За правилами статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клеон-Ойл» - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі №320/890/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Державної податкової служби у м. Києві поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №26580314201900116 від 01.07.2019 та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі №320/890/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Постанова складена в повному обсязі 02 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова