Справа № 727/13370/25 
Провадження № 2/727/302/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року        м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді     - Калмикової Ю.О.,
за участі секретаря      - Лепчук О. І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 

УСТАНОВИВ:

Описова частина
Зміст позовних вимог
Чернівецька міська рада звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. 
На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 у період з 31.05.2016 року по 06.09.2021 року був власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , площею 158,90 кв. м.
Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 0,6984 га (кадастровий номер 7310136300:15:003:0139) власником якої є Чернівецька міська територіальна громада, в особі Чернівецької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Цільове призначення земельної ділянки 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
В частині третій та четвертій статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, а встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2024 року заочне рішення від 25.10.2021 року по цивільній справі №727/9079/21, яким вирішено стягнути безпідставно збережені кошти з відповідача за період з 08.09.2018 року по 07.09.2021 року у сумі 496 457,16 грн., скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/9079/21 від 23 вересня 2024 року, встановлено факт використання земельної ділянки без дозвільних документів та задоволено позов Чернівецької міської ради про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 20.09.2018 року по 25.05.2021 року у сумі 441 869,87 грн.
Однак даним рішенням не врахований період використання земельної ділянки за вказаною адресою, а саме з 26 травня 2021 року по 05 вересня 2021 року.
Відповідач використовував земельну ділянку з кадастровим номером 7310136300:15:003:0139, площею 0,6984 га, в АДРЕСА_1 у спірний період однак ним не сплачувалась плата за користування нею, що в грошовому еквіваленті складає 48 055,47 грн.
Згідно з чинним законодавством, користування земельною ділянкою без договору оренди землі вважаться використанням земельної ділянки без правопосвідчуючих документів. Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у виді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.
Підпунктом «а» частини другої статті 83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Землі, які перебувають у комунальній власності належать територіальним громадам сіл, селищ, міст.
За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).
Відповідно до витягу №465 від 01.04.2021 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 7310136300:15:003:0139, площею 0,6984 га, в АДРЕСА_1 , грошова оцінка становить 5 676 456,00 грн.
Рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021р. №118 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 12.02.2008 р. №510», затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців.
При розрахунку також використовується Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях затвердженого рішенням 33 сесії міської V скликання від 23.10.2008 №715 зі змінами.
На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №465 від 01.04.2021 року працівниками департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у, розмірі орендної плати за землю за користування без належних на те правових підстав у період з 26.05.2021 року до 05.09.2021 року земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на суму 48 055,47 грн. (сорок вісім тисяч п`ятдесят п`ять гривень 47 коп.).
З урахуванням вищенаведеного в Чернівецької міської ради виникли підстави для звернення до суду щодо стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 48 055,47 грн. (сорок вісім тисяч п`ятдесят п`ять гривень 47 коп.) з ОСОБА_1 .
На підставі вищезазначеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 48 055,47 грн (сорок вісім тисяч п`ятдесят п`ять гривень 47 коп), стягнути з Відповідача на користь Чернівецької міської ради сплачений по даній справі судовий збір за подання позовної заяви у 3 028,00 грн.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду
30.10.2025 суддя ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/13370/25 і призначила справу до розгляду.
11.12.2025 представник відповідача надала письмову заяву про відстрочення виконання рішення суду, де зазначила, що Сума 48055,47 грн., заявлена позивачем як безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у період з 26.05.2021 р. по 05.09.2021 p., є донарахованою складовою загальної заборгованості, встановленої рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2024 року у справі №727/9079/21.
Так, 23 вересня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/9079/21 позовні вимоги Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 441869,87 гривень безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю на користь Чернівецької міської ради.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2024 року у справі №727/9079/21, яким з ОСОБА_1 стягнуто 441 869,87 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати, було розстрочене ухвалою суду від 11 грудня 2024 року на строк 12 місяців із щомісячною сплатою 36 822,48 грн.
Дане рішення сумлінно виконується, здійснюючи платежі відповідно до встановленого судом графіка.
Відповідач розуміє те, що зобов`язаний здійснити сплату заборгованості, однак одразу здійснити розрахунок у повному обсязі не має можливості.
У цей важкий для всіх час потребуємо невеликої поступливості та розуміння з боку держави та органів місцевого самоврядування, оскільки також несе великі фінансові збитки.
Стан здоров`я Відповідача не дає можливості повноцінно працювати.
Відповідач переніс інсульт і внаслідок перенесеного ішемічного інсульту у квітні 2023 року та потребує лікування та реабілітації.
На даний час на батька Відповідача ОСОБА_2 повністю покладені обов`язки по реабілітації, лікуванню та утриманню Відповідача. Єдиним джерелом доходів Відповідача є його пенсія.
На підтвердження вказаних обставин надаємо до суду копію пенсійного посвідчення, Довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, копії довідок про встановлення діагнозу та призначене лікування.
Частиною 1 статті 267 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статтею 435 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1)ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2)щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний
стан;
3)стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними, що ускладнюють вчасне виконання рішення.
Фінансова ситуація у якій на даний час перебуває Відповідач унеможливлює своєчасне виконання зобов`язання у повному обсязі, а розстрочення виконання судового рішення на дванадцять місяців у свою чергу надасть змогу Відповідачу нести витрати на лікування та реабілітацію сина та виконати судове рішення в повному обсязі не зазнавши негативних наслідків для господарської діяльності.
Відповідач не заперечує того, що даний спір виник з його вини , але у зв`язку із складним економічним станом Відповідач не має можливості погасити заборгованість на даний час в повному обсязі.
Відстрочення виконання рішення для Відповідача не є інструментом ухилення Відповідача від виконання рішення, а є лише спробою Відповідача через існування певних обставин забезпечити повне виконання зобов`язання, шляхом, який є найбільш реальним та можливим для Відповідача, з огляду на його фінансовий стан.
Просила суд відстрочити виконання судового рішення у справі № 727/13370/25 за позовною заявою Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на дванадцять місяців.
05.01.2026 представник позивача надав заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду, де зазначив наступне. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо згідно частини четвертої вищевказаної норми.
Як вбачається з вищезазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ступінь вини відповідача у виникненні спору; тяжке захворювання особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Відповідач не обґрунтував необхідність саме 12-місячного терміну для розстрочення виконання рішення суду. З огляду на відсутність конкретних фінансових розрахунків та належних доказів, така тривала розстрочка може суттєво зашкодити інтересам позивача та порушити баланс інтересів сторін у справі. 
Скрутне фінансове становище, з урахуванням положень статті 435 Цивільного процесуального кодексу України, не є виключними обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, адже наявність таких обставин прямо залежить від власної діяльності самого відповідача. 
Так, недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути надано розстрочення виконання судового рішення, а тому посилання заявника на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.
Також необхідно враховувати невелику суму позовних вимог у розмірі 48 055,47 грн. 
Отож, як зазначено у заяві, відповідачем здійснюються регулярні платежі на виконання рішення по справі 727/9079/21 від 23 вересня 2024 року у сумі 36 822,48 грн, щомісячно, що лишень на 11 232,99 грн менше ніж розмір позовних вимог по даній справі, хоча платежі в сумі 36 822, 48 грн є регулярними. Відповідно однократний платіж в сумі 48 055,47 грн не завдасть негативних наслідків для господарської діяльності про які зауважує відповідач. 
Отже, наведені в обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення доводи заявника, не підкріплені належними та допустимими доказами, та не свідчать про наявність будь-якого виняткового випадку, що обумовлює об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, чи робить його виконання неможливим.
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, представник відповідача до суду не надав.
Просив суд у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду відмовити повністю.
22.04.2026 представник позивача надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. 

Доводи особи, яка подала позов
Позовна заява мотивована тим, що позивач не отримує плату за користування відповідачем земельною ділянкою.

Представник позивача – ОСОБА_3 не зявився в судове засідання, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, підтвердив викладені обставини у позові і просив позов задовольнити в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду відмовити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. 
Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином до суду надала заяву про відстрочення виконання рішення суду, де зазначив про обґрунтування та підстави для такої відстрочки, позов визнала в повному обсязі. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими такі фактичні обставини. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
З матеріалів справи вбачається, що згідно з розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, які підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за період з 26.05.2021 до 05.09.2021 загальна сума складає 48055,47 грн. 
Згідно з розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, які підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за період з 08.09.2018 до 07.09.2021 загальна сума складає 496457,16 грн. 
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №447644593 від 14.10.2025 запит від 14.10.2025 пошук за повним спів падінням ОСОБА_1 . 
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №447644398 від 14.10.2025 запит від 14.10.2025 пошук ОСОБА_1 – земельна ділянка кадастровий номер 7310136300:21:001:2003 площа 0,0508 га, ціна нерухомого майна 34144,00.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7306127662021 від 29.03.2021, кадастровий номер 7310136300:15:003:0139, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, вид користування – для будівництва та обслуговування майнового комплексу, форма власності – комунальна, площа 0,6984, дата державної реєстрації землі 21.06.2006. відомості про оренду – актуальні, орендар – ОСОБА_5 .
Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №465 від 01.04.2021, земельна ділянка кадастровий номер 7310136300:21:001:2003 площа 0,0508 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 5676456 грн. 
Згідно з листом від 27.05.2021 №04/01-08/3-07/2026 департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради повідомляв ОСОБА_1 про сплату безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю в сумі 496457,16 грн. за період користування з 26.05.2018 до 25.05.2021.
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 40 сесія VIII скликання №1579 від 14.12.2023 «Про внесення змін до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням міської ради V скликання від 23.10.2008 №175, зі змінами від 28.07.2011 №221 та від 29.03.2012 №467» вирішено внести зміни до цього Положення. 
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 3 сесія VIII скликання №118 від 26.02.2021 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визначення такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 12.02.2008 №510» вирішено нормативну грошову оцінку земель міста Чернівців, затверджену пунктом І цього рішенням ввести в дію з 01.01.2022.
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 24 сесія V скликання №510 від 12.02.2008 «Про затвердження технічної документації з грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність раніше прийняті рішення»» вирішено затвердити технічну документацію з грошової оцінки земель міста Чернівців, проектування міст додається. 
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 33 сесія V скликання №715 від 23.10.2008 «Про затвердження Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях» вирішено затвердити Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, яке додається. 
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 10 сесія VІ скликання №221 від 28.07.2011 «Про внесення змін в Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням 33 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 23.10.2008 №715» вирішено внести зміни до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях. 
Згідно з рішенням Чернівецької міської ради 22 сесії VІ скликання №467 від 29.03.2012 «Про внесення змін в Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням 33 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 23.10.2008 №715» вирішено внести зміни до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях. 
Згідно з довідкою №055-05/11584 від 29.07.2025, наданою АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 дійсно відкритий пенсійний рахунок НОМЕР_2 у ТВБВ 10025/055 АТ «Ощадбанк`Чернівецького РУ, на який отримує пенсію від держави. 
Згідно з довідкою від 01.11.2024 ОСОБА_1 проходив електроенцефалографію №1481.
Згідно з довідкою від 01.11.2024 ОСОБА_1 проходив ехоенцефалоскопію №1480.
Згідно з довідкою від 29.10.2024 ОСОБА_1 проходив магнітно-резонансну томографію головного мозку, висновок: Мр-ознаки ділянок енцефаломаляції в правій гемісфері головного мозку (Наслідки ГПМК). Ex vacuo правого бічного шлуночку з ознаками лікворної дисциркуляції. 
В порівняні з попереднім МРТ від 20.03.2024 – динаміка стабільна. Ознак збільшення в об`ємі ділянок енцефаломаляції не визначається. Появи нових ділянок патологічного-зміненого мр-сигналу е визначається. 
Згідно із заключенням консультантів від 17.06.2024 інші уточнені ураження головного мозку. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.. призначено лікування, догляд. 
Згідно з виписного епікризу ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КНП «Міська поліклініка №2» з 17.06.2024 по 24.06.2024 проходив обстеження, встановлено діагноз і призначено лікування. 
Згідно з виписного епікризу ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КНП «Міська поліклініка №2» з 10.09.2025 по 17.09.2025 проходив обстеження, встановлено діагноз і призначено лікування, отримав рекомендації.
Згідно з виписного епікризу ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Роша» з 11.02.2025 по 18.02.2025 проходив обстеження, встановлено діагноз і призначено лікування, отримав рекомендації.
Згідно з виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №30461(24), наданого ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» повідомлено, що ОСОБА_1 встановлено діагноз і призначено лікування, отримав рекомендації.
Згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 03.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності 3 гр. загальне захворювання. 
Згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.12.2024 №727/9079/21 заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Буряк О.І. про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати – задоволено. Розстрочено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2024 року у справі №727/9079/21 в частині стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів - орендної плати, в сумі 441 869,87 гривень на 12 місяців з дня набрання рішенням законної сили, рівними частинами по 36 822,48 гривень.

Мотивувальна частина 
Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 
Частиною 1 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).
У частині першій статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі.
У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України).
Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Положення ст. 1212 ч. 2 ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна, як це визначено ст. 1214 ЦК України.
В розумінні вищенаведених норм чинного законодавства України, користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його права не були порушені.
У постановах Великої Палати Верховного Суду України від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 р. правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій розміщене нерухоме майно регулюються ст. 1212 ЦК України. 
Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Згідно ст. 120 ЗК України, набуття права на земельну ділянку, шляхом передачі її у власність, що не заборонено законом, не може обмежуватися тільки правом передачі її в користування.
Встановлено ст. 93 ч. 1 ЗК України, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (ст.96 ч.1 п. «в» ЗК України).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.
Отже, позивачем Чернівецькою міською радою недоотримана сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою земельною за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6984 га, (кадастровий номер 7310136300:15:003:0139) сума безпідставно збережених коштів у період з 26.05.2021 року по 05.09.2021 року загалом становить 48055,47 грн., а отже, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Чернівецької міської ради, безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 48055,47 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки.
Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за без договірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою. При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, крім того, визнані відповідачем та за таких обставин суд уважає, що позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати підлягає задоволенню повністю. 

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №1411 від 14.10.2025 про сплату судового збору в сумі 3028,00 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 267 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з частинами 1, 3 5 статті 435 ЦПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Судом встановлено, що відповідач визнав позов, має загальне захворювання, що спричинило втрату працездатності, відповідач отримав 3 гр. інвалідності, постійно проходить лікування що потребує вартісних ліків, має на виконанні інші фінансові зобов`язання за рішення суду із сплатою 36822,48 грн. щомісячно на строк 12 місяців, джерелом доходу є тільки пенсія, оскільки через стан здоров`я не має можливості працювати повноцінно. Викладені обставини підтверджуються наданими відповідачем письмовими доказами.
З огляду на викладене суд уважає за можливе відстрочити виконання рішення строком на дванадцять місяців з дня набрання рішення законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 280 - 289 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позовну заяву Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 48 055 (сорок вісім тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 47 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 40 коп. 
Задовольнити повністю заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду. 
Відстрочити виконання судового рішення у справі № 727/13370/25 за позовною заявою Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати строком на дванадцять місяців з дня набрання рішення законної сили. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Учасники справи:
Позивач: Чернівецька міська рада, місцезнаходження за адресою: Центральна площа, буд. 1, м. Чернівці, 58002, Чернівецька область, Україна, код ЄДРПОУ 36068147. 
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя         Ю. О. Калмикова