Справа № 357/3581/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2091/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Бебешко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року, ухвалене у м. Біла Церква у складі судді Бебешка М.М., повний текст якого складено 11 липня 2025 року, у справі № 357/3581/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 08 травня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надало ОСОБА_1 кредит, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов договору сума виданого кредиту становить 10 000,00 грн., дата надання кредиту - 08 травня 2021 року, строк кредиту - 69 днів, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. 24 грудня 2021 року між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 . 
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» просило стягнути з неї заборгованість, яка згідно наданого розрахунку станом на 10 січня 2025 року склала 32 800,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 22 800,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором № 1890962 від 08 травня 2021 року в розмірі 32 800,00 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним, що кредитний договір № 1890962 від 08 травня 2021 року був пролонгованим, та неправильно визначив розмір заборгованості, який підлягає стягненню. Вказує, що згідно п. 1.3. кредитного договору було визначено строк кредитування 30 днів. Відповідно, виходячи із стандартної процентної ставки 1,90 % в день, з неї могло бути стягнуто на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 5 700,00 грн. процентів за користування кредитом, а всього - 15 700,00 грн. Також, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не було надано доказів на підтвердження переходу до нього права грошової вимоги на підстав договору факторингу №02-24122001.
Пархомчук С.В. в інтересах ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» подав відзив на апеляційну скаргуОСОБА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним цифровим підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора Е553, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) в розмірі 10 000,00 грн. на споживчі потреби, на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної банківської картки, строком на 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,90% в день. 
Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 3.3 Договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.4 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що використання зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.4.2. договору залежить від того чи отримає Клієнт індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Клієнт погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим договором виконуються автоматично за домовленістю сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.
Згідно з п. 4.2.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1.-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Відповідно до п. 4.2.2 договору клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів.
Згідно з п. 4.2.3. договору сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 договору. При застосування автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті.
Відповідно до п. 4.2.5 договору загальна кількість атовпролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (а.с. 25-37).
Також, відповідачкою ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться умови кредитування, які відповідають договору (а.с. 22-24).
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04 березня 2024 року на підставі договору про переказ коштів 08 травня 2021 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було успішно перераховано кошти в сумі 10 000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 36).
24 грудня 2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с. 40-46).
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу №02-2412201 від 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 32 800 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 47).
ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1890962 від 08 травня 2021 року в розмірі 32 800,00 грн.
Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі. 
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна», яке відступило свої права вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», було укладено договір № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 10 000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,90% в день. 
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не оспорювала укладення нею вказаного договору та отримання коштів у вказаній сумі, а також не надала суду доказів на підтвердження виконання зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку по наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за договором № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 травня 2021 року.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на недоведеність ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» переходу до нього права грошової вимоги за договором № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 травня 2021 року, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи.
На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» додало до позовної заяви копію договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», витягу з реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу №02-2412201 від 24 грудня 2021 року, а також платіжні інструкції про оплату за відступлення права вимоги (а.с. 40-50). 
В свою чергу ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані документи не відповідають дійсності або ж були підроблені. 
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із розміром заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ».
Пунктом 1.3. договору № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 травня 2021 року було визначено строк кредиту 30 днів, при цьому зазначено, що дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є додатком до даного договору.
У Графіку платежів до договору № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, доданого до позовної заяви вказано дату повернення кредиту та сплати процентів 07 червня 2021 року, сума кредиту - 10 000,00 грн., сума процентів - 2 850,00 грн., разом до сплати - 12 850,00 грн. (а.с. 35).
Натомість, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просило стягнути проценти за користування кредитом за 120 днів в сумі 22 800,00 грн.
Задовольняючи вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами у вказаній сумі, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку мало місце продовження строку кредитування в порядку, визначеному п. 4 договору.
Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції не відповідають умовам договору та матеріалам справи.
Так, відповідно до п. 4.2.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1.-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Відповідно до п. 4.2.2 договору клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів.
Згідно з п. 4.2.3. договору сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 договору. При застосування автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті.
При цьому п. 4.2.4. договору визначено, що у випадку автопролонгації товариство не пізніше 4-го календарного дня після закінчення строку кредиту або продовженого строку надсилає електронний лист-повідомлення на електронну адресу клієнта та/або смс-повідомлення на номер телефону, інформуючи клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом. Зазначена інформація відображається також в особистому кабінеті.
Тобто, саме по собі зазначення у договорі про можливість пролонгації не вказує на продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки залежить від вчинення певних дій. 
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 продовження строку дії договору.
ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не було надано суду доказів на підтвердження здійснення ТОВ «Лінеура Україна» перерахунку вартості кредиту, надсилання ОСОБА_1 нового графіку платежів до договору, яким і має керуватися позичальник при виконанні зобов`язань, відображення такого графіку в особистому кабінеті відповідачки та направлення їй повідомлень про зміну строку повернення кредиту.
До позовної заяви було долучено лише той графік платежів за договором, який був погоджений сторонами під час укладення договору, в якому визначено строк кредиту 30 днів.
Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про пролонгацію строку кредиту до 120 днів.
Відповідно, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» мало право на стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного в п. 1.3. договору та графіку платежів до договору, тобто, за 30 днів, що виходячи із стандартної процентної ставки становить 5 700,00 грн. Всього з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягає стягненню заборгованість за договором № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 травня 2021 року в розмірі 15 700,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5 700,00 грн. - заборгованість за процентами.
З урахуванням викладеного, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», а також в частині розподілу судових витрат.
Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (48%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягає стягненню 1 162,75 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 920,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Пропорційно до частини вимог, в задоволенні яких було відмовлено (52%) з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1 889,47 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», а також в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором № 1890962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 травня 2021 року в розмірі 15 700,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5 700,00 грн. - заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 1 162,75 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 920,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 1 889,47 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді