Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/1027/25
Провадження № 2/935/68/26
РІШЕННЯ
Іменем України
03 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем – Криворучко Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з нього аліменти. 
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на початку 2008 року почали зустрічатись, після чого тривалий час проживали то разом, то порізно. Коли позивачка народила сина ОСОБА_6 , то відповідач приїздив до них на вихідні, так як працював у Києві. Проте, при реєстрації народження сина запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Сторони ще трохи прожили разом, а коли ОСОБА_6 виповнилось 6 (шість) місяців, ОСОБА_7 знову припинив проживати із ними разом, сторони то проживали разом, то розходились. Наразі сторони разом не проживають. Той факт, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 підтверджують спільні фотокартки, на яких ОСОБА_5 разом із ОСОБА_2 , разом із матір`ю відповідача – ОСОБА_8 , з ОСОБА_9 (двоюрідним братом по лінії батька). Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивачка змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Також, зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має, а тому відповідач має сплачувати аліменти у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч грн.) щомісячно на утримання сина.
Позивач в судове засіданні не з`явилась, про час та місце повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Василевська О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 , тому просить записати його батьком дитини, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 15 000 грн, які витрачаються на утримання сина, зазначила, що позивач народила двох дітей, тобто перебуває у декретній відпустці, а тому не працює, так ОСОБА_6 в шкільний період проживає з тітками в селі Кам`яний Брід, а на період канікул з мамою за кордоном, оскільки аліменти є власністю дитини, йдуть на утримання дитини, відповідач є працездатним та має обов`язок відповідно до закону забезпечувати сина, а тому просить стягнути аліменти саме в розмірі 15 000 грн. Також, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати, зокрема на правову допомогу в розмірі 18275 грн та витрати за проведення експертизи.
Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині визнання батьківства відповідач визнає позов, не заперечує, що являється батьком ОСОБА_6 , щодо стягнення аліментів просять в цій частині відмовити в задоволенні, оскільки дитина не проживає разом з матір`ю, а аліменти сплачуються на того з батьків, хто проживає з дитиною, відповідач також утримує дитину, періодично пересилає кошти на картку ОСОБА_6 . Відповідач зазначив, що не працює, користується допомогою родичів, рухомого та нерухомого майна не має. Щодо стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу просить зменшити розмір витрат, відносно стягнення витрат щодо проведення судової експертизи та судовий збір вирішити відповідно до законодавства. 
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою позивача, на даний час син позивача ОСОБА_11 проживає разом зі своєю тіткою, в АДРЕСА_1 , за 20 метрів від неї з березня 2025 року, а в 2022 році ОСОБА_11 проживав з мамою за кордоном, також пару років ОСОБА_6 проживав з свідком ОСОБА_10 , мати ОСОБА_6 передає кошти на утримання сина, відповідач синові не допомагає, кошти на утримання не дає, інколи відвідує сина, інколи надає кошти сину в розмірі 500 грн, 1000 грн., відповідач визнає, що ОСОБА_6 його син, але відповідальність за це не несе.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є рідною сестрою позивачки, зазначила, що сестра із-за кордону пересилає кошти орієнтовно 5 тисяч гривень на потреби дитини ОСОБА_6 , який проживає з нею з квітня 2025 року, батько дитини пересилає кошти дитині на його картку на скільки їй відомо періодично в різних сумах 1000, 2000 чи 4 000 грн, перешкод у спілкуванні дитини з батьком не чинить, живе у будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано позивача ОСОБА_13 згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу №00050856162 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народженння, відомості про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записано ОСОБА_14 відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України , зі слів матері.
Згідно з висновком молеклярно-генетичної експертизи для подання до суду від 05.01.2026 № 51243 встановлено, що йомвірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рамках проведенного дослідження складає 99,999999%.
Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Як зазначено в п.п. 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вказане, на підставі висновку молекулярно-генетичної експертизи складеного Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» від 05.01.2026 року №51243 та враховуючи визнання батьківства відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають задоволенню. 
Щодо стягнення аліментів суд зазначає таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно положень ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч.1ст.182 Сімейного кодексуУкраїни, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з статтею 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Судом ураховується, що відповідач як батько в силу закону зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття.
При цьому спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів.
Враховуючи надані пояснення свідків у судовому засіданні, які зазначили, що матір дитини проживає за кордоном та пересилає кошти на утримання дитини ОСОБА_6 , який проживає зі своєю тіткою та те, що відповідач по справі періодично пересилає кошти на рахунок сина, враховуючи матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, та те що позивач не проживає зі своїм сином, що встановлено в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що відповідно до положень сімейного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь його сина становить 5 000 грн, так як доказів щодо дійсних доходів відповідача суду не надано, щодо наявності рухомого та нерухомого майна також доказів до справи не долучено, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 29 квітня 2025 року, яке здійснювати на користь дитини до досягнення ним повноліття, оскільки батьки з дитиною не проживають, а аліменти є власністю дитини, і враховуючи положення ч. 3 ст. 197 Сімейного кодексу України аліменти слід стягувати саме не користь дитини, яка відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України, має цивільну процесуальну дієздатність для отримання аліментів та розпорядження ними, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Так, позивачем в позовній заяві зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 10 500 грн., який позивач просить стягнути на свою користь. 
В ході розгляду справи представником позивача додано договір № 21 від 21.04.2025 про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового кассового ордера № 1 від 25.03.2026 про оплату в сумі 18 275 грн., детальний опіс робіт, ордер.
З огляду на зазначене, враховуючи позовні вимоги задоволено частково, відповідач просив судові витрати на професійну (правничу) допомогу зменшити, а тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог до 6091 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи, що відповідач позовні вимоги про визнання батьківства визнав, то з нього підлягає стягненню судовий збір в розмірі 484,48 грн, витрати за проведення експертизи в розмірі 6450,00 грн на користь позивача, судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 10, 12, 18, 76-83, 89, 95, 141, 258, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 батьком дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Зобов`язати Коростишівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління внести зміни до актового запису №8 від 08.12.2010 про народження ОСОБА_5 , складеного Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ), а саме вказавши в графі батька дитини ОСОБА_5 - громадянина України ОСОБА_2 . 
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісячно на його утримання, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 29.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , кошти перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати на користь позивача ОСОБА_4 , а саме: судовий збір в розмірі 484,48 грн, витрати за проведення експертизи в розмірі 6450,00 грн та судові витрати на правничу (професійну) допомогу в розмірі 6091,00 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог щодо розміру аліментів відмовити.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО