Справа № 685/240/26 
Провадження № 3/685/84/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Самойлович А.П., 
за участі секретаря Лаган В.В.,
прокурора Куцака А.В. та 
особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали, які надійшли від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полонне Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , 

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 05 березня 2026 року, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою – начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташована на території Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 20 Розділу ІІ «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України № 604 від 29 листопада 2018 року, п.п. 7 п. 1 Наказу Міністра оборони України від 30 квітня 2017 року № 233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 14 по 31 березня 2024 року не вніс пропозиції щодо накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни, скоєними підлеглими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не склав протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУПАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого останнім безпідставно виплачено премію за березень 2024 року на загальну суму 27797,56 грн. та не притягнуто до адміністративної відповідальності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУПАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що під час його роботи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 до нього зателефонував начальник взводу цього ж відділу капітан ОСОБА_4 , повідомивши про виявлення двох військовослужбовців 8-го відділу солдатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонував їх направити до медичного закладу на проходження огляду, тому і надав такий дозвіл. 
Проте в подальшому виявилося, що обидва солдати перебували у звільненні після нічного чергування, вони перебували на вулиці, а не на території ТЦК, тому і підстав для їх притягнення до будь-якої відповідальності не було.
Зазначив, що через велике навантаження по роботі та велику кількість військовослужбовців у підпорядкуванні (від 45 до 120 чоловік у різні періоди), не переконався з самого початку у тому, чи перебували двоє підлеглих солдатів у стані сп`яніння під час виконання ними обов`язків військової служби, тому і направив їх на проходження огляду.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУПАП, виходячи з наступного. 
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
Недбалістю, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, сторона обвинувачення вважає бездіяльність, яка виразилася у не прийнятті ОСОБА_1 , як начальником територіального підрозділу РТЦКСП, мір щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності двох своїх підлеглих за порушення військової дисципліни та не складення щодо них протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУПАП, що призвело до безпідставної виплати цим особам премії.
В даному випадку, для встановлення наявності у бездіяльності ОСОБА_1 , яка ставиться йому у провину, необхідним є доведення стороною обвинувачення факту наявності в діянні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУПАП.
Відповідальність за даною статтею, зокрема за її частиною третьою, настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУПАП, підвідомчі місцевим загальним судам згідно зі ст. 221 КУПАП, проте матеріали справи не містять постанов суду про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відповідальності за цією статтею, наявна довідка керівника апарату Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року, що на розгляді суду такі справи не перебували та рішення по них не ухвалювалися. 
Стороною обвинувачення надано копію направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 березня 2024 року № 8/1158 до директора КНП «Теофіпольська БПЛ», підписане начальником восьмого відділення ОСОБА_1 , про проведення медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців восьмого відділу ОСОБА_2 , 1988 р.н., та ОСОБА_3 , 1967 р.н., а також висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №№ 6 та 7, складених о 15:30 год. та 15:40 год. 14 березня 2024 року лікарем-наркологом КНП «Теофіпольська БПЛ» ОСОБА_5 про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 (1,53 ‰) та ОСОБА_3 (1,43 ‰).
Незважаючи на те, що факт перебування військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження, проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ці особи розпивали алкогольні напої на території військових частин чи військових об`єктів, або перебували на території військової частини в нетверезому стані, або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані, що є обов`язковою умовою для кваліфікації їх дій за частиною 3 статті 172-20 КУПАП. 
А за відсутності такої умови у ОСОБА_1 , як керівника, не виникло підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності або ініціювання притягнення до адміністративної відповідальності підлеглих військовослужбовців, оскільки не підтвердився факт виконання ними службових обов`язків або перебування на території військового об`єкту, тим більше, що до відповідальності за ст. 172-20 КУПАП може бути притягнуто військовослужбовців за перебування в стані сп`яніння виключно на території військової частини, а не будь-якого іншого військового об`єкту. З цих самих підстав у ОСОБА_1 не виникло обов`язку здійснювати усну доповідь безпосередньому командиру про порушення військової дисципліни, скоєні підлеглими, оскільки не підтвердився сам факт порушення військової дисципліни.
Суд не приймає до уваги акт службового розслідування по даному факту, на який посилається прокурор в судовому засіданні, де міститься вказівка на пояснення ОСОБА_1 під час цього розслідування, про виявлення ним в казармі двох військовослужбовців, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам ОСОБА_1 в ході судового розгляду їх не підтримав. 
Таким чином, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт вчинення підлеглими ОСОБА_1 військовослужбовцями адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУПАП, а також вчинення ними інших порушень військової дисципліни, тому і в діях їх командира ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення, як недбале ставлення службової особи до військової служби. 
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на невірну кваліфікацію діяння, яке ставиться у провину ОСОБА_1 .
Так, одним із складів правопорушень, передбачених частиною 2 статті 172-20 КУПАП, є приховування начальником (командиром) та іншим керівником випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, появи на території військової частини в нетверезому стані підлеглих військовослужбовців.
Тому, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин і навіть за наявності усіх елементів складу правопорушення, таке протиправне діяння повинно було кваліфікуватися за частиною 2 (в умовах особливого періоду – за частиною 3) статті 172-20 КУПАП, як спеціальна норма по відношенню до статті 172-15 КУПАП, а не за загальною статтею 172-15 КУПАП, як помилково кваліфіковано автором протоколу про адміністративне правопорушення, і дана обставина є самостійною підставою для закриття провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУПАП. 
Таким чином, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУПАП, тому справа підлягає закриттю. 
Керуючись ст.ст. 172-15, 172-20, 247 ч. 1 п.п. 1, 283, 284 КУПАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний суд Хмельницької області.

Суддя А.П. Самойлович