Справа № 275/41/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року с-ще Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючої судді Данилюк О. С.
при секретарі с/з Марієвській Н.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в с-щі Брусилові адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 3799 від 08 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову вказав, що 13.01.2026 року у зв`язку з арештом грошових коштів на своїх банківських рахунках йому стало відомо, що на примусовому виконанні Коростишівського ВДВС у Житомирській області перебуває постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3799 від 08 вересня 2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за неявку до ТЦК та СП 06.07.2024 року. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не може бути суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, то як призовником, військовозобов`язаним, резервістом, у зв`язку з тим, що 01.12.2020 року його було безтерміново визнано інвалідом третьої групи, 29.08.2022 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 його було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку та в той же день знято з військового обліку військовозобов`язаних як непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 75А наказу МОУ від 2008 року № 402. Відомості про його виключення з військового обліку були внесені ТЦК та СП 29.08.2022 до його тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 . Отже, вважає, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відповідач знав, що позивач виключений з військового обліку та не є військовозобов`язаним. 
Також вважає, що оскільки він не отримував жодних повісток про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.07.2024 року о 14:00 годині, вважати, що він умисно не з`явився за цим викликом немає підстав. Отже в нього був відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, зазначив, що на момент винесення оскаржуваної постанови закінчився строк притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, згідно оскаржуваної постанови він не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.07.2024 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення 06.07.2024 року. При цьому зазначену постанову винесено 08.09.2025 року, тобто з порушенням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Також вважає, що оскаржувану постанову винесено з грубим порушенням його прав, зокрема, без його присутності, не отримавши від нього пояснень та не надавши йому права на юридичну допомогу.
Просив визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3799 від 08 вересня 2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 21січня 2026 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження та призначено судове засідання, а також поновлено строк звернення до адміністративного суду, визначений у ст. 286 КАСУ.
Представником відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог останнього. Зазначив, що відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі – Порядок), в  ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано повістку на ім`я ОСОБА_1 про виклик для уточнення даних в особливий період на 14:00 06.07.2025 року. Згідно Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 23.06.2025 року ОСОБА_1 після оновлення даних зазначив своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на яку було надіслано повістку. Належним підтвердженням оповіщення позивача є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, а саме 14.07.2025 про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується інформацією від поштового оператора. Отже, позивач відповідно до вимог абз. 2 п.п. 2 п. 41 Порядку вважається таким, що оповіщений належним чином. Тобто будучи належним чином оповіщеним, позивач не прибув у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Про вчинення вказаного адміністративного правопорушення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача було складено протокол № 3799/25, один примірник якого під розписку був вручений позивачу, також йому були роз`яснені ст. 63 Конституції України та права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено останнього про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 14:00 годині 08.09.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було прописано у протоколі. Вказав, що розгляд вказаної справи відбувся 08.09.2025 року, однак без участі позивача, та начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Копію постанови було скеровано на адресу позивача. Представник відповідача зазначив, що враховуючи неявку позивача без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, отже, його було притягнуто до адміністративної відповідальності на законних підставах, уповноваженою на це посадовою особою та у строк, передбачений ст. 38 КУпАП. Тому, на думку представника відповідача, підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просив задовольнити.
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність,в якому просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши подані сторонами письмові докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 3799/25 від 08 вересня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. 
В постанові зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним, не прибув на 14 год. 00 хв. 06.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення їх призначення на особливий період, абз. 7 ч. 1 ст. 22 цього Закону, згідно якого у разі отримання повістки про виклик до ТЦК та СП громадянин зобов`язаний з`явитись у зазначені в ній місце та строк, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 13-14).
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинених в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону 3543-ХІІ передбачено, що особливий період – це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону» особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації,воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Даним Указом постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
В свою чергу, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідними Законами вносились зміни до даних Указів, на підставі яких продовжено дію воєнного стану та загальну мобілізацію.
Таким чином, з 24 лютого 2022 року в Україні триває особливий період.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення). Відповідно до пункту 1 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пунктів 9-11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМ України від 23.02.2022 № 154, завданнями/функціями Центрів, серед іншого, є: ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлення та видача військово-облікових документів призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладання адміністративних стягнень відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
В свою чергу, згідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Згідно до статті 235 КУпАП від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Вручення повісток, їх отримання та обов`язок з`явитися за отриманою повісткою регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»,Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня2022р. № 1487, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024р. № 560.
Так, згідно абз. 2 п. 10 ч. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від16.05.2024 № 560 (далі - Порядку), поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда,баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Пункт 24 Порядку передбачає, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
В свою чергу, згідно пункту 3 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсування або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Судом встановлено, що уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 на виконання законодавства з питань військового обов`язку, мобілізаційної підготовки та мобілізації з метою уточнення даних було здійснено оповіщення громадянина ОСОБА_1 про виклик шляхом направлення йому повістки № 4127293, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) встановлено 06.07.2025 року о 14:00 (а.с. 39).
Зазначена повістка 23.06.2025 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , втім, повернулась відправнику без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 35-36).
Отже, виходячи зі змісту положень п. 41 Порядку № 560, ОСОБА_1 вважається належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте у визначений час ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про наявність поважних причин неявки ІНФОРМАЦІЯ_3  не повідомляв.
Разом з тим, як встановлено судом з довідки МСЕК серії 12ААВ № 288615, 01.12.2020 року ОСОБА_1 безтерміново визнано інвалідом третьої групи (а.с. 11).
29.08.2022 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, що випливає з дослідженої судом довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2734/18 від 29.08.2022 (а.с. 10).
29.08.2022 року ОСОБА_1 було знято з військового обліку військовозобов`язаних як непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 75А ІІ розкладу хвороб (згідно Наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року), відомості про що були внесені ІНФОРМАЦІЯ_2 до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
За змістом ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно п. 5 вказаної статті від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
При цьому відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 вказаного Закону виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Отже, аналіз наведених норм закону дає підстави зробити висновок, що після виключення ОСОБА_1 29.08.2022 року з військового обліку він звільнений від виконання військового обов`язку, в тому числі прибувати за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, підстави вважати, що не прибувши за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.07.2025 року, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 3799/25 від 08 вересня 2025 року, в суду відсутні.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на зазначене, постанова  ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3799 від 08 вересня 2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Тобто позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судовий збір, що був сплачений позивачем за подання до суду вказаного позову, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 210-1 ч. 3, 245, 247, 251 КУпАП та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 257-262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.
Постанову  ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3799 від 08 вересня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач:  ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_10 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

  СУДДЯ	  О.С. Данилюк