Справа №591/698/26
Провадження №2/592/1464/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 квітня 2026 року         м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Усенка Михайла Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що 01.07.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений договір №2594607 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 26240 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн., заборгованість за процентами – 18240 грн. 26.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021. Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2594607 від 01.07.2020. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість за кредитним договором №2594607 від 01.07.2020 в сумі 26240 грн. та 2662,40 грн. судового збору та 8000 витрат на правову допомогу.
Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» - адвокат Усенко М.І. в позовній заяві просив справу розглядати за відсутністю представника позивача.
Представник відповідача Челядін С.В. надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати строк позовної давності та відмовити ТОВ «КК «КРЕДИТ – КАПІТАЛ» у задоволенні позову та зазначив, що з доданого позивачем до позовної заяви кредитного договору від 01.07.2020 № 2594607 вбачається, що за даним договором споживач отримав кредит в сумі 8000 грн. на строк 30 днів. Дата повернення кредиту — 01.08.2020. Отже право позивача на звернення до суду виникло 02.08.2020. Таким чином, строк позовної давності сплив 02.08.2023. В умовах договору від 01.07.2020 № 2594607 зазначено, що: знижена процентна ставка в розмірі 3,66% річних (0,01% в день) застосовується, якщо споживач протягом строку кредитування здійснить повне погашення заборгованості; стандартна процентна ставка в розмірі 695,40 % річних (1,90% в день) застосовується, якщо споживач протягом строку кредитування не здійснить повне погашення заборгованості. Відтак, у межах строку кредитування до 31 липня 2020 року споживач мав, зокрема, повернути кредитодавцю кредит і сплатити проценти. Починаючи з 01 серпня 2020 року, споживач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, оскільки останні (проценти) були розраховані у межах строку кредитування. Отже, обов`язок споживача щодо виплати процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ст. 1048 ЦК України проценти за користування позикою можуть нараховуватися лише у межах строку користування кредитом, визначеного договором. Після спливу строку виконання зобов`язання кредитор має право вимагати: повернення суми боргу; сплати 3% річних; інфляційних втрат (ст. 625 ЦК України), але не договірних процентів. Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). З огляду на вказане вважає за необхідне відхилити аргументи позивача про те, що він мав право нараховувати передбачені договором проценти за стандартною процентною ставкою протягом 90 календарних днів з моменту виникнення прострочення. Щодо доводів позивача про належне укладення кредитного договору в електронній формі. Так, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що електронний договір був підписаний саме відповідачкою, не доведено також належність відповідачці засобів зв`язку, через які укладено договір, оскільки в договорі від 01.07.2020 № 2594607 зазначено номери телефонів відповідачки, які їй ніколи не належали. Таким чином, відповідачка вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки позивачем: пропущено строк позовної давності; не доведено укладення електронного договору саме відповідачкою; незаконно нараховано проценти. (а.с. 55-57) 
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що аргументи у відзиві на позовну заяву Відповідача є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. 01.07.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №2594607 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. На підтвердження вказаних вимог представником Позивача було надано копію підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Договору про споживчий кредит № 2594607, Графік платежів за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 9.6 кредитного договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства в Особистий кабінет Позичальника для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання аналогом власноручного підпису Товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання та електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на засіб зв`язку повідомлений останнім. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Таким чином, вся необхідна інформація для укладення Кредитного договору розміщена на сайті Кредитодавця та, зокрема, в Особистому кабінеті Позичальника та безпосередньо у кредитному договорі - після ознайомлення з якою Відповідач погодившись на умови підписав кредитний договір. Щодо тверджень відповідача про відсутність ідентифікації та неукладеність договору спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору № 2594607 від 01.07.2020 року. Згідно п. 1.5.2 Стандартна процентна ставка становить 1.90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1- 4.6 цього Договору, а також у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили строк кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання Відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором. Відповідно у Відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка на момент подання позову до суду складала 26 240,00 грн. Отже, ОСОБА_1 уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України встановлений карантин. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30 червня 2023 року. Отже, з урахуванням того факту, що станом на день розгляду вказаної справи термін дії воєнного стану продовжений, позивачем не було пропущено строк для звернення з вказаним позовом до суду. (а.с. 64-68)
Представник відповідача Челядін С.В. надав суду заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що строк позовної давності для позивача щодо звернення до суду з даним позовом сплив 02.08.2023. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішуються в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.Разом з тим, позивач мав можливість звернутись до Зарічного районного суду м. Суми через особистий кабінет ЄСІТС або іншим чином до 02.08.2023 з позовною заявою. Відтак, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для позивача стверджувати, що останнім не пропущено строк звернення до суду. Будь - яких квитанцій, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документів, касових чеків та сплату витрат за правничу допомогу відповідно до встановленого у договорі про надання правової допомоги суду не надано.
Представник відповідача надав суду клопотання, в якому просив витребувати первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перерахування коштів на рахунок відповідача; документи щодо укладення електронного договору; докази ідентифікації відповідача, що підтверджують, що саме відповідачка уклала електронний договір. Суд зазначає наступне, згідно з ч.1ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Ознайомившись із клопотанням про витребування доказів, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки до клопотання про витребування доказів, не долучені відомості про неможливість отримання доказів, є необгрунтованим, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити. (а.с.61-62 ) 
Також слід зазначити, що ухвалою суду від 25.02.2026 року було відкрито провадження за позовом і вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні з повідомленням сторін про с.з., але не викликом їх у нього. (а.с.48) Тому суд розглянув справу без представників сторін на підставі письмових пояснень по суті вимог та наданих доказів. 
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 01.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2594607, відповідно до умов якого: сума кредиту (загальний розмір) складає 8000 грн., тип кредиту – кредит (п.1.3); строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (1.4) (а.с.11-13).
Згідно з п.п.1.7.1, 1.7.2 п.1.7 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 3,66% річних, за стандартною ставкою 695,40 % річних.
Положеннями п.п.1.8.1, 1.8.2 п.1.8 Договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 8024 грн., за стандартною ставкою 12560 грн.
Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Положеннями п. 6.1 Договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.6.1.1 Договору.
З довідки про ідентифікацію вбачається, що договір зі сторони клієнта було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні товариства та направлено клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства, зазначений у договорі. Одноразовий ідентифікатор М478665 (а. с. 16 зворот).
Крім того, між сторонами було підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а. с. 14, 14 зворот - 16.).
Листом від 16.12.2025 №6513-ВП ТОВ ФК «Вер Фор Пей» повідомило ТОВ «Авентус Україна», що відповідно до договору від 20.04.17 ВП-200417-1 було здійснено за дорученням останнього успішний переказ коштів 01.07.2020 у сумі 8000 грн., маска картки № НОМЕР_1 , код авторизації 157442, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-8667810 (а. с. 17).
26.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а. с. 23 зворот - 28).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26.02.2021, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором №2594607 від 01.07.2020 у розмірі 26240 грн. (а. с. 28 зворот).
26.01.2026 позивачем направлено відповідачці досудову вимогу(а. с. 30).
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2594607 від 01.07.2020 становить 26240 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн., заборгованість за відсотками – 18240 грн. (а.с.18-22).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1-2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №910/3105/21 зроблено висновок, що використання електронного підпису, який відповідає вимогам до кваліфікованого електронного підпису, дозволяє забезпечити електронну ідентифікацію підписувача і гарантує цілісність підписаних даних, а також має презумпцію відповідності особистому підпису (ст. 14, 18, 23 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора зроблено також і в постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію  передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Слід зазначити, що доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП, номер телефону, тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій позичальник не зверталася, до матеріалів справи надано не було. 

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до вимог закону, оскільки ОСОБА_1 передала кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу місця реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідачем рішення суду про визнання договорів факторингу недійсними, суду не надано.
Таким чином, посилання ОСОБА_1 на недоведеність укладення сторонами кредитного договору суперечать фактичним обставинам справи. 

Відповідач стверджує, що ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» пропущений строк позовної давності звернення до суду, пославшись на те, що строк кредитного договору від 01.07.2020 № 2594607 сплив 02.08.2023. 
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Згідно положень статті 263ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.
У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням його дії.
Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
30 червня 2023року дата закінчення карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року.
Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 19, яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Закон від 14 травня 2025 року №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачає виключення з Цивільного кодексу України пункту 19. Цей Закон набуває чинності з 04 вересня 2025року.
Позивач ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернувся з позовом до суду 30.01.2026.
Таким чином, строк позовної давності у справі продовжується автоматично та не вважається пропущеним, тому не має підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності. З огляду на, що доводи представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо твердження відповідача щодо нарахування процентів у межах строку кредитування кредитом, суд зазначає наступне.
В п. 1.4 Договору про надання споживчого кредиту № 2594607 від 01.07.2020 зазначено, що строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору.
Згідно п. 4 Договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначених в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2-4.5 Договору.
Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 договору (п.4.2 договору).
Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем (п.4.3 договору).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, 30.07.2020 позичальником було сплачено проценти на суму 24 грн. Відповідно, строк кредиту продовжено ще на 30 днів.
Знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1).
Стандартна процентна ставка складає 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови зазначені в пп.1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 ст.1048 ЦК України (п. 1.5.2).
Також, в п. 3.1 Договору сторони погодили що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
За змістом наданого позивачем розрахунку проценти нараховувалися позичальнику протягом зазначеного в договорі строку (з 01.07.2020 по 30.07.2020, тобто 30 днів + 30 днів +90 днів відповідно до умов цього Договору).
Підписуючи договір, ОСОБА_1 погодилася з розміром відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені умовами цього договору. 
Відтак, суд відхиляє посилання представника відповідача на порушення позивачем строку користування кредитом визначеного договором.
Позивачем доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , наявність заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Також матеріалами справи підтверджено перехід права вимоги за цим договором від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Доказів на спростування боргу чи його погашення відповідачем не надано. 
На підставі наведених норм права, оскільки відповідач в порушення умов договору кредиту не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 26240 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит -Капітал».
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (а.с.10 зворот).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 (а.с.32 зворот); Акту № 34 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 26.01.2026 (а.с.33) та Детального опису наданих послуг до Акту №34 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №2594607 становлять 8000 грн. (а.с.33 зворот).
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін при заочному розгляді на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги представника позивача Усенка Михайла Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2594607 від 01.07.2020 в розмірі 26240 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2662,40 грн. та 3000 грн. витрат на правову допомогу.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», м. Львів, вул. Смаль – Стоцького, 1, 28 корпус, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   

Суддя        Ольга КАТРИЧ