Справа № 161/3217/26 
Провадження № 2-о/161/221/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Вегери Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.
Свою заяву мотивує тим, що 10.02.2018 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №10.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитина – дівчинку вагою 3950 гр. в м. Донецьк, що підтверджується обмінною карткою пологового будинку центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецьк.
30 червня 2020 року було видане свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , батьком якої зазначено ОСОБА_2 . Вказане свідоцтво видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що у свою чергу унеможливлює реєстрацію народження дитини в установленому законом порядку.
Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт народження нею – громадянкою України ОСОБА_1 дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна. Батьком дитини є громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про слухання справи у її відсутності та відсутності заявника. Заяву підтримує та просить її задовольнити. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином.
Представник заінтересованої особи – Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином.
Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харків та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уклав шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 10.02.2018 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №10 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитина – дівчинку вагою 3950 гр. в м. Донецьк, що підтверджується обмінною карткою пологового будинку центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецьк (а.с. 8).
У своїй заяві заявник вказує, що встановлення факту народження дочки необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах РАЦСу України і отримання відповідного свідоцтва про народження та забезпечення реалізації прав як самої дитини так і її батьків.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Згідно статей 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окремі території України, що входять до складу Донецької області, є окупованими Російською Федерацією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.
Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно з ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
На даний час м. Донецьк є тимчасово окупованою територією згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію згідно з якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
За змістом ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
В рішенні ЄСПЛ від 10.05.2001 у справі «Cyprus v. Turkey» (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96).
Частиною 3 ст.317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. У разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. У разі відсутності в рішенні суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України даних про підстави запису відомостей про батька або в такому рішенні суду зазначено, що шлюб зареєстровано на тимчасово окупованій території України, відповідна графа актового запису не заповнюється. У графі «Для відміток» зазначаються, що відомості про батька внесені згідно з рішенням суду, дата та номер рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась з посиланням на те, що для проведення державної реєстрації надано документ, виданий на тимчасово окупованій території.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку.
Таким чином, зважаючи на вище викладене та враховуючи той факт, що заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт народження дитини, яка народилась на тимчасово окупованій території України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної заяви та наявність підстав для її задоволення.
У частині 4 ст.317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Аналогічні положення містяться в п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України.
На підставі ст.ст.3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 315-317 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Заяву задовольнити.
Встановити факт народження громадянкою України, ОСОБА_1 дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна. Батьком дитини є громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Рішення суду є підставою для реєстрації факту народження в установленому законом порядку і підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасниками справи є:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: 43026, м. Луцьк, пр-т. Соборності, 18, код ЄДРПОУ – 25091825.
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП – НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складений 11 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області  Р.М. Кихтюк