Справа № 944/5646/21 Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 22-з/811/74/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючої судді Мікуш Ю.Р. 
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

розглянувши в м. Львові заяву  Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду, витрат, сплачених за юридичну допомогу та інших витрат, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями органів досудового розслідування та прокуратури, а саме просив стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь: моральну шкоди у розмірі 2 052 000, 00 грн, витрати на проїзд у судових засіданнях у розмірі 15 313, 68 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 123 482, 00 грн.
30 червня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог в частині суми моральної шкоди, а саме просив стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь 2 291 400, 00 грн моральної шкоди.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000000 (два мільйони) гривень 00 копійок.
Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313 (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять) гривень 68 копійок.
Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123 482 (сто двадцять три тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мацепури Валерія Степановича задоволено частково.
Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 164 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят чотири) гривні 94 копійки.
Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати, що пов`язані із залученням експерта та проведення експертизи у розмірі 18 480 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року оскаржили Львівська обласна прокуратура, представник ОСОБА_1 -адвокат Мацепура Валерій Степанович та  Державна казначейська служба України.
Додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року оскаржила Львівська обласна прокуратура.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури задоволено частково.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Мацепури Валерія Степановича залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу  Державної казначейської служби України задоволено частково.
Апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури на додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року залишено без задоволення. 
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року змінено, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції :
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 000 000 грн. (один мільйон грн.) компенсації моральної шкоди.
В іншій частині рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року залишено без змін. 
Додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2025 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року, додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року залишено без змін. 
28 березня 2025 року представник Державної казначейської служби України –Стегній А.В. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. В заяві зазначає, що під час ухвалення постанови, суд не вирішив питання розподілу судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції. Просить компенсувати Державній казначейській службі України судові витрати , пропорційно до задоволених вимог, сплачені у якості судового збору за подання апеляційної скарги, за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною першою, третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.(частини перша, друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту в п.4 ч.1 382 ЦПК України резолютивна частина постанови апеляційного суду складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як вбачається із матеріалів справи, за подання до суду апеляційної скарги Державна казначейська служба України оплатила судовий збір в розмірі 17025,00 грн.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року повернуто Державній казначейській службі України 3405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять грн.,00 коп.)надмірно сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року у справі № 944/5646/21 за позовом ОСОБА_1 .
Відтак, розмір фактично оплаченого судового збору за подання апеляційної скарги становить 13620,00 грн. 
Судом апеляційної інстанції, апеляційну скаргу Державної казначейської служби задоволено частково,що свідчить про наявність підстав для стягнення понесених судових витрат з позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому такий підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
В резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року не проведено розподілу судових витрат понесених у суді апеляційної інстанції, тому заява Державної казначейської служби України підлягає до задоволення. 
Ціна позову у цій справі становить 2 291 400,00 грн., сплачена сума судового збору 13 620,00 грн., розмір задоволених позовних вимог складає 1 000 000 грн.,((1 000 000 ? 13 620) / 2 291 400=5943,96).
 
Керуючись ст.270 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового рішення задовольнити .
Ухвалити у справі № 944/5646/21 додаткову постанову.
Компенсувати Державній казначейській службі України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 5943,96 грн.(п`ять тисяч дев`ятсот сорок три грн.96 коп.) судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України. 
Повний текст додаткової постанови складено 16 лютого 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра