Справа № 713/3937/25 
Провадження №1-кп/713/66/26 
Вирок
Іменем України

24.04.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення від 11 березня 2026 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 10.12.2025 р. за №12025263060000157 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянини України, українця, уродженець смт. Берегомет Вижницького району, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

встановив:
ОСОБА_6 09.12.2025 близько 22:45 год., перебуваю чи по АДРЕСА_2 , на грунті тривалих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_5 , вчинив з нею суперечку, під час якої умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, лівою рукою схопив її за волосся, повалив на землю, після чого, утримуючи її в такому положенні, кулаком правої руки наніс їй близько 6-7 ударів в ділянку голови та обличчя, спричинивши тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме вчинив умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст..121 КК України, але таких, що спричинило тривалий розлад здоров`я..
Обвинувачений та потерпіла 11.03.2026 уклали угоду про примирення, яку в ході судового засідання подали суду, згідно якої сторони угоди повністю підтвердили формулювання обвинувачення та визначили міру покарання обвинуваченому у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Вирішуючи питання про відповідність укладеної угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.
На момент підписання угоди про примирення, та на момент розгляду угоди в суді потерпіла та обвинувачений ОСОБА_6 розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному та касаційному порядку, про що зазначено безпосередньо в підписаній ними угоді та було роз`яснено обвинуваченому в суді і в чому суд переконався в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла погодилась з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним в подальшому умов угоди).
Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення, потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив факт примирення, просив затвердити укладену між ним і потерпілою угоду про примирення і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 1700 гривень.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено йому права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також, згідно тексту угоди з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений має можливість виконати взяті на себе, за цією угодою, зобов`язання.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 11.03.2026 між ним та потерпілою і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України в сумі 1700 гривень.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений раніше не судимий, непрацевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є одруженим, має на утриманні 1 неповнолітню дитину.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно п.6-1 ч.1 ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя. При цьому вчинення кримиінальногот правопорушення у присутності дитини не є обставиною, що обтяжує покарання. 
Пом`якшуючих покарання обставин не виявлено.
Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як нетяжкий злочин та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, має на утримання трьох неповнолітніх дітей, слід призначити саме те покарання яке визначене угодою про примирення, а саме штраф із застосуванням ст..69 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 11.03.2026 між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому, узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу із застосуванням ст..69 КК України в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:
- обвинуваченому з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Суддя       ОСОБА_8