ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/9610/25 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:
- визнати бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на запит від 29.08.2025 р. неправомірною;
- зобов`язати відповідача розглянути запит представника ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, та ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства;
- стягнути з відповідача витрати по судовому збору.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 червня 2025 року представником ОСОБА_1 було подано запит на ім`я командира НОМЕР_3 окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади щодо виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 гривень.
При цьому, станом на момент звернення до суду із позовною заявою, жодних відповідей або іншої інформації щодо стану запиту позивач не отримував. 
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, так як оспорювана позивачем одноразова грошова винагорода виплачена йому в повному обсязі, що підтверджується долученими до відзиву документами та зазначає, що оскаржуваний запит не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», оскільки не підписаний позивачем. Такі звернення громадян не підлягають розгляду і повертаються заявникам згідно законодавства про розгляд звернень.
Разом з тим, вказаний запит датований 29.08.2025 р., однак, такий запит надійшов на адресу військової частини тільки 27.11.2025 р.
Представник відповідача звертає увагу, що на виконання наказу військовою частиною НОМЕР_1 здійснено виплату позивачеві оспорюваної ним одноразової грошової винагороди з відрахуванням 1,5 % військового збору згідно вимог Податкового кодексу, що підтверджується платіжною інструкцією № 25-12829 від 21 листопада 2025 року з відміткою ДКСУ «ОПЛАЧЕНО» 21 листопада 2025 року. Окрім того, представника позивача військовою частиною НОМЕР_1 було поінформовано про це відповіддю від 02.12.2025 р.
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача, як вважає представник відповідача, не підлягають задоволенню, так як військова частина діяла виключно на підставах, в межах наданих повноважень та в порядку, що чітко встановлені чинним законодавством.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2023 р. № 54 (по стройовій частині) ОСОБА_1 з 23 лютого 2023 року зараховано в списки частини та на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2025 р. № 229 (по стройовій частині) ОСОБА_1 з 12 серпня 2025 року виключено зі списків частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, представником позивача підготовлено та складено запит щодо виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 гривень, в якому просить розглянути питання щодо виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 гривень військовослужбовцю ОСОБА_1 , повідомити про порядок та строки розгляду цього запиту та надати письмову відповідь у встановлений законодавством термін.
Даний запит датований 29.08.2025 р.
Разом з тим, відповідно до акту Закарпатського окружного адміністративного суду від про відсутність документів (додатків) доданих до позовної заяви 21.11.2025 р. до позовної заяви не долучено документу «Копія поштової документації що підтверджує направлення запиту відповідачеві».
Пунктом 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату одноразової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » від 21.10.2025 р. № 7744/кп встановлено - солдату ОСОБА_1 , колишньому навіднику 2 екіпажу 2 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09 серпня 2025 року № 241-РC на підставі статті 26 частини І пункту «а» (у запас) частини 5 пункту 3 підпункту «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII зі змінами, виплатити одноразову грошову винагороду у розмірі 1000000,00 грн. 
Відповідно до платіжної інструкції від 21 листопада 2025 року № 25-12829 з відміткою ДКСУ «ОПЛАЧЕНО» 21 листопада 2025 року на виконання наказу військовою частиною НОМЕР_1 здійснено виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди.
Листом військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2025 р. № 8418/кп на запит представника позивача від 29.08.2025 р., який зареєстрований у військовій частині НОМЕР_1 27.11.2025 р. за вх. № 27051, представнику позивача надано відповідь, відповідно до якої повідомлено, що ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження військової служби у розмірі 1000000 грн.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому, указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII. 
Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до частини другої цієї статті, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. А частиною третьою цієї статті визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, як це передбачено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII. 
11.02.2025 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», пунктом 2 якої затверджений Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану та форму контракту про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу.
Пунктом 3 Постанови № 153, чинної станом на час виникнення спірних відносин установлено, що учасникам експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень. Право на отримання зазначеної виплати виникає у військовослужбовця з моменту виконання встановлених Постановою сукупності умов (зокрема, прийняття на військову службу під час дії воєнного стану, проходження військової служби у визначений період, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях протягом встановленого строку, відсутність дисциплінарних та інших правопорушень).
Відповідно до абзаців першого та другого частини 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Згідно із частинами 2, 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Як встановлено судом, представником позивача було підготовлено запит щодо виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн, який датований 29.08.2025 р.
Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували безпосереднє звернення з даним запитом до командира 128-окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади.
Твердження представника позивача про направлення рапорту без підтвердження його фактичного отримання та реєстрації у військовій частині НОМЕР_1 не доводять виконання позивачем встановленої законом процедури.
Доказів, які б свідчили про надіслання чи подання позивачем даного запиту військовій частині НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку позивач до суду не подав.
Також, на запиті представника позивача від « 29.08.2025 р.» відсутня будь-яка відмітка про його реєстрацію службою діловодства військовій частині НОМЕР_1 .
За таких обставин, на підставі поданих позивачем доказів, суд не може встановити факт або вручення, або направлення поштою запиту відповідачу 29.08.2025 р.
Також судом встановлено, що у відповідь на запит від 29.08.2025 р., який зареєстрований у військовій частині НОМЕР_1 27.11.2025 р. за вх. № 27051, адвокату Гнатюк Г.В. надано відповідь та повідомлено, що ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження військової служби у розмірі 1000000 грн.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було надано запитувану в адвокатському запиті інформацію в межах строку встановленого законом.
З огляду на наведене, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 5, 9, 14, 77, 78, 139, 243, 246, 262 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк