УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 283/2701/25
провадження № 51 - 1436 впс 26
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 12020060080000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановила:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Житомирського апеляційного суду про направлення згаданого провадження із з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
В поданні зазначено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020060080000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК, закінчено у межах територіальної юрисдикції Малинського районного суду Житомирської області. Однак з обвинувального акту вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК, вчинене за місцем знаходження ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», яке знаходиться в м. Гнівань Вінницького району (до адміністративної реформи Тиврійського району) Вінницької області, оскільки ОСОБА_4 , як директор вищевказаного товариства, міг розпорядитися коштами з моменту їх надходження на рахунок ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», а тому, враховуючи зазначене, Малинський районний суд Житомирської області не може здійснювати судовий розгляд.
Учасників судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали, наявні у суду, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого. 
Як убачається з поданого подання та матеріалів кримінального провадження, до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 12020060080000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК. Судовий розгляд цього провадження не розпочато.
Згідно з положеннями ст. 12 КК, більш тяжким злочином, інкримінованим ОСОБА_4 у межах цього провадження, є діяння, передбачене ч. 2 ст. 191 КК, яке полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великому розмірі.
Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи директором ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», службовою особою, 18 грудня 2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, уклав із Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації в особі директора ОСОБА_5 , договір будівельного підряду по об`єкту № 44 від 18 грудня 2019 року, а саме «Реконструкція незавершеного будівництва під дитячий садок за адресою: вул. Соборна, 30, смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області».
Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, у достовірно невстановлений час та місці, однак не пізніше 26 грудня 2019 року, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою заволодіння бюджетними коштами Департаменту регіонального розвитку Житомирської області державної адміністрації, зловживаючи своїм службовим становищем, будучи обізнаним про об`єми та вартість наданих послуг, виконаних робіт, надав підроблені офіційні документи, а саме - корегуючий акт за грудень 2019 року із завідомо недостовірними відомостями про використання під час проведення будівельних робіт зі штукатурення стін на суму 628 009,29 грн ПДВ замість роботи «Поліпшене штукатурення цементно-вапняним або цементним розчином каменю і бетону вручну», яка по обсягах І розрахунках відповідала даним, внесеним до проектної та договірної документації на суму 103 955, 02 грн з ПДВ, завищивши роботи на 224 054, 27 грн., які не відповідають проектному рішенню та які оплачені за рахунок бюджетних коштів, для затвердження Замовнику - Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації, та подальшого перерахування на підставі нього грошових коштів на рахунок ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», які було оплачено на рахунок останнього.
Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволодів грошовими коштами в розмірі 224 054, 27 грн., які належать Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченому) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.
Однак у змісті обвинувального акту не зазначено конкретного адміністративно-територіального місця, де саме у ОСОБА_4 , за версією сторони обвинувачення, відбулося безпосереднє заволодіння майном або отримання можливості розпоряджатися ним. Відтак, встановити точне місце вчинення відповідного злочину неможливо.
Таким чином, доводи про те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК, є закінченим за місцезнаходженням ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», на рахунок якого було перераховано кошти, є безпідставними. Перерахування коштів на банківський рахунок юридичної особи саме по собі не визначає місце фактичного розпорядження ними, оскільки з огляду на функціонування сучасних банківських сервісів доступ до рахунку та можливість розпорядження коштами можуть здійснюватися дистанційно в будь-якому місці.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання Житомирського апеляційного суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів
постановила:
Подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 12020060080000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6