Справа № 420/40808/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) компенсувати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 11 липня 1995 року по 20 грудня 2022 року ОСОБА_3 проходила військову службу в лавах Державної прикордонної служби України у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонному загоні, ІНФОРМАЦІЯ_2 ). 
20 грудня 2022 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виключена зі списків особового складу прикордонного загону і всіх видів забезпечення. 
29 листопада 2024 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15868/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_3 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 20.12.2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 за період з 29.01.2020 року по 20.12.2022 року, розрахованого з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (в період з 29.01.2020 року по31.12.2020 року), на 01.01.2021 року (в період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року) та на 01.01.2022 року (в період з 01.01.2022 року по 20.12.2022 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. 
25 вересня 2025 року НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ) на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15868/24 від 29 листопада 2024 року на рахунок стягувача ОСОБА_3 перераховано 180086,65 гривень. 12 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулась в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) із запитом щодо повноти виконання судового рішення у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року та надання повного розрахунку здійсненої 25 вересня 2025 року перерахунку грошового забезпечення. 
25 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовою частиною НОМЕР_1 ) надало розрахунок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року, з якого вбачається, що відповідачем не нараховано і не виплачено грошову компенсацію утриманого податку з доходів фізичних осіб, що є протиправним і таким, що не відповідає вимогам Закону.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/40808/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач звільнений з військової служби та не отримує грошового забезпечення, а виплата грошової компенсації здійснюється військовослужбовцям одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та таке грошове забезпечення повинно бути одержано військовослужбовцями у зв`язку з виконанням ними обов`язків під час проходження служби. З огляду на вказане, відповідач вважає, що позивач не має права на виплату йому грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
З 11 липня 1995 року по 20 грудня 2022 року ОСОБА_3 проходила військову службу в лавах Державної прикордонної служби України у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонному загоні, ІНФОРМАЦІЯ_2 ). 
20 грудня 2022 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виключена зі списків особового складу прикордонного загону і всіх видів забезпечення. 
29 листопада 2024 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15868/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_3 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 20.12.2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 за період з 29.01.2020 року по 20.12.2022 року, розрахованого з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (в період з 29.01.2020 року по31.12.2020 року), на 01.01.2021 року (в період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року) та на 01.01.2022 року (в період з 01.01.2022 року по 20.12.2022 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. 
25 вересня 2025 року НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ) на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15868/24 від 29 листопада 2024 року на рахунок стягувача ОСОБА_3 перераховано 180086,65 гривень. 
12 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (військову частину НОМЕР_1 ) із запитом щодо повноти виконання судового рішення у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року та надання повного розрахунку здійсненої 25 вересня 2025 року перерахунку грошового забезпечення. 
25 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовою частиною НОМЕР_1 ) надало розрахунок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року.
Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Так, на думку суду, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.
Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, затверджені «Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус, зокрема військовослужбовця, а також особам, з числа військовослужбовців звільнених із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
За приписами частин 4-6 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Приписами ст.168 Податкового кодексу України (далі - ПК) врегульовано порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб.
Відповідно до пункту 168.5 ст.168 ПК суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Передбачена пунктом 168.5 статті 168 ПК компенсація утриманої з грошового забезпечення (грошових винагород та інших виплат) суми податку на доходи фізичних осіб здійснюється за рахунок таких сум, тобто законодавцем встановлено особливості утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб для наведених у цьому пункту осіб.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Аналізуючи вищенаведене суд зазначає, що виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.
Разом з тим, Порядком № 44 передбачено виплату грошової компенсації лише при виплаті грошового забезпечення, з якого утримуються відповідні податки та право на яке набуте у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду позивачу виплачено грошове забезпечення в розмірі 180086,65 гривень. 
Разом з тим, із вказаної суми утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 34121,68 грн.
Оскільки суми, які виплачені на виконання рішення суду, безпосередньо входять до складу грошового забезпечення, відтак наявні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Враховуючи обставини даної справи, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності відповідача, що виразилася в не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримана з грошового забезпечення, нарахованого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 року у справі №140/15868/24, та наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу відповідну грошову компенсацію.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.
Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15868/24 від 29 листопада 2024 року;
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 року у справі №140/15868/24.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко