Справа № 492/156/26 
Провадження № 3/492/60/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Арциз 

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, працюючої фізичною особою-підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
встановила:
26 січня 2026 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем, знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме сигарет марки «Leana», які продала ОСОБА_2 в кількості 1 пачка вартістю 50,00 грн., за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
В судове засідання, призначене на 16 лютого 2026 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином на підставі заявки про отримання електронних повісток, шляхом направлення їй SMS-повідомлення, яку вона отримала, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена. Крім того, ОСОБА_1 була повідомлена співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить її підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 була позбавлена права отримувати інформацію про рух справи, тощо. 
Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від її волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 16 лютого 2026 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала у зв`язку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП. 
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягувана своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її провина у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 761666 від 26 січня 2026 року; протоколом вилучення речей і документів від 26 січня 2026 року (сигарет марки: «Leana» в кількості 25 пачок, грошові кошти у сумі 50,00 грн.); довідкою від 29 січня 2026 року про результати розгляду матеріалів за повідомленням відносно ОСОБА_1 ; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; поясненнями самої притягуваної ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.
Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими суддею.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддя відносить щире розкаяння винної.
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушницю за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення; особу правопорушниці ОСОБА_1 : вік, соціальне положення; ступінь її провини та ставлення до вчиненого; наявність обставин пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність під час вчинення даного адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу, але в межах мінімального розміру, з конфіскацією предметів торгівлі (сигарет марки: «Leana» в кількості 25 пачок) та виручки (грошові кошти в сумі 50,00 грн.)., одержаної від продажу предметів торгівлі.
Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 40-1, 156, 221, 268, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -
постановила:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави, з конфіскацією предметів торгівлі (сигарет марки: «Leana» без марок акцизного податку в кількості 25 пачок) та виручки (грошові кошти в сумі 50,00 грн.), одержаної від продажу предметів торгівлі.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області  Черевата В.І.