Єдиний унікальний № 371/1509/25
Номер провадження № 2/371/1011/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р.      м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Геліч Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 (далі–позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 30.03.2010 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб був зареєстрований виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 04 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 30.03.2010 року (а.с.8). 
Від шлюбу мають трьох дітей – неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданим 20.07.2010 р. виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 41, (а.с.9), мальлітню доньку- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданим 02.09.2014 р. виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 39, (а.с.10) та малолітнього сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , виданим 22.01.2019 р. виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 6, (а.с.11),
Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки під час проживання у шлюбі, вони перестали знаходити спільну мову, між подружжям значно погіршилися стосунки, стали виникати суперечки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, спільного побуту, відсутністю взаємних прав та обов`язків по утриманню сім`ї. Такі стосунки призвели до того, що сторони незворотньо втратили почуття любові та поваги один до одного, охолодження стосунків, втрати прихильності, поваги і довіри, які є основою спільного життя. Вважає, що зазначені обставини негативно впливають на виховання дітей, психологічний клімат у сім`ї. 
Також, позивачка зазначає, що з відповідачем разом не проживає з травня 2022 року, шлюбні стосунки остаточно припинили і саме з цього часу вона проживає за адресою, вказаною у позовній заяві. Такий розлад стосунків призвів до того, що сім`я розпалася та існує лише формально. Подальше збереження сім`ї втратило будь-який сенс. За таких обставин, позивачка важає, що примирення між сторонами неможливе, просить шлюб розірвати.

Процесуальні дії у цивільній справі.
Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 08.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивач про розгляд справи повідомлена налезним чином.
09.01.2026 року відповідачу було надіслано судову повістку та позовну заяву з додатком за місцем його проживання, проте, 13.03.2026 року, конверт з поштовим вкладенням повернуто до Миронівського районного суду Київської області з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не направив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило.
Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі №911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (частина друга статті 247ЦПК).
Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Перевіривши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, який належить задовольнити повністю з таких мотивів.
Судом встановлено, що сторони з 30.03.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.03.2010 року, зареєстрований виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 04. 
Від шлюбу сторони мають спільних дітей – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу.
Причиною розладу в сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки ведення спільного господарства та шлюбні стосунки фактично припинено.
Встановлено, що розлад в сім`ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер, сторони не змогли створити в сім`ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, сімейні відносини припинені. 
Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям суперечать інтересам позивача.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оскільки, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до квитанції на переказ готівки № 12 від 15.09.2025 позивачем, при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн.
На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.березня 2010 р. виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 04 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:
Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса  місця проживання: АДРЕСА_2 ).  
Повне судове рішення складене та підписане 17.03.2026.

Суддя       Тетяна ГЕЛІЧ