Справа № 169/147/26
Провадження № 2/169/381/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

12 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (далі – ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП») звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 03 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8131728, право вимоги за яким на підставі договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 23086,7 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представниця позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, 23 лютого 2026 року подала клопотання в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 49).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 48), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 19 березня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Судом встановлено, що 03 серпня 2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитний договір (Надійний) № 8131728 (а. с. 6-13).
Відповідно до умов Договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» взяло на себе зобов`язання передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок останнього із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а ОСОБА_1 – повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (пункт 2.1 Договору). 
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що сума кредиту становить 9100 гривень, строк кредитування – 360 днів, дата повернення кредиту – 28 липня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі – 0,95 % за один день користування кредитом та сплатою неустойки в розмірі 455 гривень в день.
Розмір першого обов`язкового платежу – 4163,25 гривень (пункт 2.2.3 Договору).
Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість обов`язкових мінімальних платежів становить 11 (пункт 2.2.4. Договору).
Пунктом 2.2.8. Договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що дорівнює 1569,75 гривень.
Кредитний договір підписаний електронними підписами сторін, зокрема, відповідача – шляхом введення одноразового ідентифікатора – 643664. Також у Договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідача № НОМЕР_1 , про що свідчить пункт 11 Договору (а. с. 13).
На виконання умов Договору 03 серпня 2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало кошти в сумі 9100 гривень на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (номер платежу 033634884223) (а. с. 14).
Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» № 46/12511/30593/2026 -БТ від 02 березня 2026 року банківська картка № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) емітована на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а. с. 54).
Із виписки по вказаному рахунку відповідача видно, що 04 серпня 2025 року на його картку було зараховано 9100 гривень (а. с. 55).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», надавши відповідачу позику, свої зобов`язання за договором виконало.
З розрахунку заборгованості видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8131728 від 03 серпня 2025 року складає 23086,7 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 9100 гривень, заборгованість за відсотками – 7866,95 гривні, заборгованість за комісією – 1569,75 гривень, заборгованість за пенею – 4550 гривень (а. с. 25, 35-36).
Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, які випливають з вказаного кредитного договору, цей договір є укладеними відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитних договорів було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. 
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи видно, що 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладений договір факторингу № 16/09/25 (а. с. 15 на звороті - 22).
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за відповідний Реєстр за плату, у передбачений договором спосіб. 
Відповідач ОСОБА_1 є в Реєстрі прав вимог №23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року № 22 і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 8131728 від 03 серпня 2025 року становить 23086,70 гривень (а. с. 23-24).
Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8131728 від 03 серпня 2025 року, укладеними між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 .
З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8131728 від 03 серпня 2025 року складає 23086,7 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 9100 гривень, заборгованість за відсотками – 7866,95 гривні, заборгованість за комісією – 1569,75 гривень, заборгованість за пенею – 4550 гривень (а. с. 25, 35-36).
Враховуючи, що відповідач фактично отримав кредитні кошти в сумі 9100 гривень та використовував їх, що й було предметом укладеного між сторонами Договору, проте порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме – в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, що він фактично отримав і на час розгляду цієї справи не повернув, є підставними і підлягають до задоволення.
Також, виходячи зі змісту Договору, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути 7866,95 гривень процентів та 1569,75 гривень комісії.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 4550 гривень.
За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України).
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вказане та враховуючи, що в Україні діє воєнний стан з 24 лютого 2022 року, то нарахована позивачем пеня за порушення грошового зобов`язання у розмірі 4550 гривень підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається з основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, комісії, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 гривень позивач надав копію Договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, витяг з акту прийому-передачі наданої правничої допомоги № 6-ДІЛ від 08 січня 2026 року, ордер серії АХ № 1287256 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а. с. 26-32).
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 
Відповідач відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовував. 
Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (80,29 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2137 гривнень 64 копійки (2662,4 грн * 80,29 % = 2137,64 грн) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3613 гривень 05 копійок (4500 грн * 80,29 % = 3613,05 грн).
На підставі викладеного, статей 516, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 639, 1048, 1054, 1056-1, 1077 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 133, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором № 8131728 від 03 серпня 2025 року в розмірі 18536 (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 70 (сімдесят) копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 9100 (дев`ять тисяч сто) гривень, заборгованість за відсотками – 7866 (сім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок, заборгованість за комісією – 1569 (одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.
У решті позову відмовити.
Стягнути з до ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судовий збір у розмірі 2137 (дві тисячі сто тридцять сім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки та витрати на правничу допомогу у розмірі 3613 (три тисячі шістсот тринадцять) гривень 05 (п`ять) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», адреса місця знаходження: вулиця Садова, 31/33, офіс 40/3, місто Ірпінь, код ЄДРПОУ 44280974.
Представниця позивача: Ткаченко Юлія Олегівна, адреса місця знаходження: вулиця Садова, 31/33, офіс 40/3, місто Ірпінь.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне рішення складене 19 березня 2026 року.

Головуючий