ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року	справа № 640/591/21	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, про скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії.
Суть справи.
До Окружного адміністративного суду міста Києва 12.01.2021 звернулася ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі – відповідач, ГУ Держгеокадастру у м. Києві), в якому просить:
- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер 8000000000:62:063:0020 площею 0.0435 га, та кадастровий номер 8000000000:62:063:0021 площею 0.0214 га;
- зобов`язати відповідача вчинити дії по відновленню в Державному земельному кадастрі та на кадастровій карті України інформаційних відомостей про земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:62:063:0016, площа (га) 0.0649, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівської Н.А. від 26.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (в редакції Закону України від 16.07.2024 №3863-ІХ «Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ») проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, за результатами якого справа №640/591/21 передана на розгляд та вирішення Львівському окружному адміністративному суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського окружного адміністративного суду таку передано для розгляду судді Кравціву О.Р.
Ухвалою суду від 10.02.2025 справу №640/591/21 прийнято до провадження та вирішено здійснити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 10.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі та замінено відповідача на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що постановою від 22.04.2020 ВП №59940877 позивачу передано у власність житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 . Вказане майно передано позивачу на виконання рішення суду згідно з актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 22.04.2020 ВП №59940877. Позивач отримала 22.04.2020 свідоцтво про право власності на житловий будинок та земельну ділянку, однак державна реєстрація права власності на підставі вказаного свідоцтва проведена лише на житловий будинок. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку зупинена, оскільки державним реєстратором не отримано саме відомостей про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій вказала про протиправний поділ земельної ділянки попередньою власницею та протиправність скасування кадастрового номеру земельної ділянки 8000000000:62:063:0016, у зв`язку із чим просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 та відновити державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016. Однак відповідач відмовив у задоволенні заяви, оскільки після поділу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 та реєстрації двох нових земельних ділянок із з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 набули статусу архівних, кадастровий номер скасований, Поземельну книгу закрито. Вказано, що скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 спричинить припинення існування земельних ділянок як об`єкта цивільних прав.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що 18.11.2011 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯЖ №019083 від 18.11.2021. Вказана земельна ділянка станом на 15.05.2015 (на момент поділу земельної ділянки) не перебував під арештом. Вказує, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2009, на яку покликається позивач, накладено арешт лише на житловий будинок. ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки, 07.05.2015 звернулася до Державного кадастрового реєстратора ГУ Держземагенства у м. Києві із заявою про державну реєстрацію поділу земельної ділянки разом із технічною документацією із землеустрою та електронним документом. Оскільки заявником дотримані вимоги законодавства 18.05.2015 проведено державну реєстрацію поділу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 (відомості про яку та її кадастровий номер скасовані та набули статусу архівних), у результаті поділу утворено дві нові земельні ділянки із кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021. Вказує, що законодавством передбачений чіткий перелік підстав, настання яких передбачає скасування державної реєстрації земельної ділянки та порядок її скасування, який відбувається шляхом закриття Поземельної книги. У спірному випадку відсутні підстави для скасування державної реєстрації двох новоутворених земельних ділянок, а інформація, яка підтверджує вину заявника щодо непроведення державної реєстрації прав на земельну ділянку від власника земельної ділянки, в особі Київської міської ради або органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначених статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до ГУ Держземагенства у м. Києві не надходила. Зауважив, що зміна власника чи користувача земельної ділянки , зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номеру. Крім цього, вказав, що законодавством не передбачено відновлення відомостей про земельні ділянки, державна реєстрація яких скасована, оскільки такі набувають статусу архівних, їх кадастровий номер скасовується та не може бути присвоєний повторно, а поділеній земельній ділянці присвоюються нові кадастрові номері, які є її ідентифікаторами в Державному земельному кадастрі.
Позивач подала відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково вказала, що законодавством не передбачено встановлення вини заявника у нездійснені реєстрації речового права протягом року після здійснення державної реєстрації у Державному земельному кадастрі саме у судовому порядку. Вважає, що відповідач зобов`язаний забезпечити скасування новоутворених земельних ділянок, оскільки право власності на них не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також, вказує, що відомості про земельну ділянку не є втраченими, а тому, відсутні перешкоди для їх відновлення. Крім цього, позивач вказала, що правовий режим будинку розповсюджується і на земельну ділянку, на якому вона розташована.
Відповідач подав заперечення, в яких вказав, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 набула статусу об`єкта цивільних прав з 18.11.2021 (дня реєстрації), а не з 09.07.2009, як вказує позивач. Відповідач вкотре наголосив про відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2009 інформації про арешт земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016. Також, вказав, що відповідно до частини 9, 13 статті 79-1 Земельного кодексу України у разі поділу або об`єднання земельна ділянка припиняє своє існування як об`єкт цивільних прав. Відомості про земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно повинні відповідати відомостям Державному земельному кадастрі, а не навпаки. Колишній власник земельної ділянки не набув права власності на новоутворені дві ділянки і вони не є об`єктом цивільних прав.
Позивач подала додаткові пояснення, в яких вказала, що Київська міська рада не уповноважена приймати жодних рішень щодо земельної ділянки, власником якої є позивач. Також, вказала, що у справі відсутній спір про право, оскільки позивач визначила, що спірні правовідносини склалися між нею та відповідачем щодо приведення даних про земельну ділянку, власницею якої вона є, в Державному земельному кадастрі відповідно до відомостей Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідач подав заперечення на додаткові пояснення, в яких вкотре наголосив, що поділ земельних ділянок здійснено у 2015 році відповідно до вимог законодавства власником земельної ділянки і на день проведення такого були відсутні відомості про арешт чи заборону відчуження земельної ділянки. Також, зазначив, що чинним законодавством не передбачено відновлення відомостей про земельну ділянку, реєстрація якої скасована.
Після прийняття справи до провадження відповідач подав до суду відзив, в якому вкотре вказав на відсутність підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок, утворених у результаті поділу із кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, – через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Суд на підставі позовної заяви, відзивів, відповіді на відзив, заперечень, додаткових пояснень, а також долучених письмових доказів,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , як стягувач, в межах виконавчого провадження №59940877 з виконання виконавчого листа №755/10120/15 від 11.05.2017 подала заяву про бажання залишити за собою нереалізоване майно на третіх електронних торгах, а саме: житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний будинок та земельна ділянка належали ОСОБА_2 /арк.спр.4-5/.
На підставі акту про передачу майна стягувача у рахунок боргу ВП№59940877 від 22.04.2020 майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 2345742,00 грн з виконавчими документами від 11.05.2017 №755/10120/15.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано 20.04.2020 свідоцтво про власності на житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 .
У зв`язку із викладеним здійснено 01.07.2020 державну реєстрацію права власності позивача на житловий будинок, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /арк.спр.12/.
Згідно з рішенням від 01.07.2020 розгляд заяви про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку зупинено, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус не отримав у порядку визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, а саме: відомостей про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.
Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд поділена на 2 земельні ділянки із кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 29.04.2015. Державна реєстрація земельних ділянок проведена 18.05.2015 /арк.спр.14-19/.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2016 у справі №755/10360/16-ц скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2009 щодо накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 .
Позивач подала до ГУ Держгеокадастру у місті Києві заяву від 02.10.2020, в якій із посиланням на встановлені обставини просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 та відновити відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016.
Відповідач листом від 21.10.2020 повідомив позивача, що 18.05.2015 державним кадастровим реєстратором відповідно до чинного законодавства здійснено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 (утворені в результаті поділу земельної ділянки 8000000000:62:063:0016). Таким чином, відомості про земельну ділянку з кадастровим номер 8000000000:62:063:0016 набули статусу архівних, кадастровий скасовано, а Поземельну книгу закрито. Наголошено, що положенням статті 16 Закону визначено, що скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 відображається на публічній кадастровій карті України http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) при увімкненні архівного шару. Також, зазначено, що згідно з положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України, частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», пункту 114 Порядку скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 спричинить припинення існування земельних ділянок, як об?єктів цивільних прав.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Предметом розгляду у справі є оцінка дій відповідача щодо дотримання ним вимог законодавства під час розгляду заяви позивача про скасування державної реєстрації новоутворених земельних ділянок та відновлення відомостей про попередню земельну ділянку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі – ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.
Згідно з частиною 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до положень статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.
Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Пунктом «а» статті 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.
Згідно з частиною1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:
а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;
б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;
в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;
г) прийняття спадщини;
ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до приписів статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється:
у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;
за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.
Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:
поділу або об`єднання земельних ділянок;
скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;
якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI (далі – Закон №3613-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;
державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;
кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер
Згідно з частинами 6-8 статті 16 Закону №3613-VI кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.
Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно
Частиною 1 статті 21 Закону №3613-VI передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;
на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Згідно з частиною 3 статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:
особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;
власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;
органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);
замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).
Частинами 9, 10 статті 24 Закону №3613-VI передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:
поділу чи об`єднання земельних ділянок;
якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;
ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Відповідно до частин 2 та 4 статті 25 Закону №3613-VI поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Пунктом 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі – Порядок 1051, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1051 до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать, зокрема, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) або надання відмови у їх внесенні про земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення, районів у мм. Києві і Севастополі, а також міст, селищ, сіл, розташованих у їх межах; здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, заяв про державну реєстрацію земельної ділянки; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із доказів у справі суд встановив, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016, площа (га) 0.0649, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 
ОСОБА_2 як власник земельної ділянки замовила технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, затверджену 29.04.2015 Комунальним підприємством "Київський інститут земельних відносин".
Відповідно до даних з Державного земельного кадастру 18.05.2015 на підставі технічної документації від 29.04.2015 проведено державну реєстрацію новоутворених після поділу земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
Позивач як стягувач, в межах виконавчого провадження №59940877 з виконання виконавчого листа №755/10120/15 від 11.05.2017 подала заяву про бажання залишити за собою нереалізоване майно на третіх електронних торгах, а саме: житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі акту про передачу майна стягувача у рахунок боргу ВП№59940877 від 22.04.2020 майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 2345742,00 грн з виконавчими документами від 11.05.2017 №755/10120/15.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано 20.04.2020 свідоцтво про власності на житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 .
Приватним нотаріусом здійснено 01.07.2020 державну реєстрацію права власності позивача на житловий будинок, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Однак розгляд заяви про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку зупинено, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно (приватний нотаріус) не отримав у порядку визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, а саме: відомостей про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.
У зв`язку із чим позивач подала до ГУ Держгеокадастру у місті Києві заяву від 02.10.2020, в якій із посиланням на встановлені обставини просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 та відновити відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016.
Відповідач листом від 21.10.2020 повідомив позивача про поведену 18.05.2015 державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 (утворені в результаті поділу земельної ділянки 8000000000:62:063:0016). Повідомлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номер 8000000000:62:063:0016 набула статусу архівних, кадастровий скасовано, а Поземельну книгу закрито. Також, зазначено, що згідно з положеннями статті 79-1 ЗК України, частини 10 статті 24 Закону №3613-VI, пункту 114 Порядку №1051 скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 спричинить припинення існування земельних ділянок, як об?єктів цивільних прав.
З позиції позивача відповідач протиправно відмовив їй в скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 (утворені в результаті поділу земельної ділянки 8000000000:62:063:0016), оскільки на земельну ділянку накладено арешт ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2009 №2-3778/1.
Однак суд такі покликання позивача оцінює критично та зазначає, що позивач надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 04.06.2020, згідно з вказаної довідки щодо об`єкта нерухомості - земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 відсутні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Також, згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 8000000000:62:063:0016 від 03.04.2014 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком №1051 не зареєстровані.
Відповідно до положень статті 27 Закону №3613-VI у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається (частина 1).
У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок (частина 2).
Отже, станом на день звернення позивача із заявою земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 набула статусу архівної, вказаний кадастровий земельної ділянки скасований, а Поземельна книга закрита.
Позивач вказує, що власниця земельної ділянки ОСОБА_2 станом на день звернення до відповідача не здійснила державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки передбачені частиною 10 статті 24 Закону №3613-VI, відповідно до якої реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.
Вказані положення передбачені також у Порядку №1051, згідно з пунктом 114 якого державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру (пункт 2).
Аналогічні положення містяться також у ЗК України, де відповідно до частини 13 статті 79-1 земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Відповідач же вказує на відсутність доказів, якими встановлено вину власниці земельної ділянки ОСОБА_2 у нездійсненні державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
Питання наявності вини заявника як кваліфікаційної ознака для вчинення такої реєстраційної дії неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.
Зокрема, у Постанові від 24.04.2019 у справі № 826/4542/18 (провадження №К/9901/5517/19) Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що вина заявника як кваліфікаційна ознака для вчинення такої реєстраційної дії може бути як у формі дії, так і бездіяльності, тобто може передбачати активну чи пасивну поведінку особи.
Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що у зв`язку з відсутністю державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом одного року з дня реєстрації земельної ділянки, відповідач мав достатні правові підстави для скасування державної реєстрації відповідної земельної ділянки.
Викладена позиція Верховного Суду є сталою та знаходить своє відображення також у постановах від 01.06.2022 у справі №640/25083/19, від 06.10.2022 у справі №260/2081/21, від 21.08.2023 у справі №818/555/18 тощо.
Так, суд встановив, що державна реєстрація поділу земельних ділянок проведена 18.05.2015, однак згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 04.06.2020 право власності на вказані земельні ділянки ОСОБА_2 не зареєструвала.
За таким обставин станом на 19.05.2016 виникли підстави, передбачені статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021, а в органу Держгеокадастру виник обов`язок вчинити відповідні дії з їх скасування.
Однак відповідач у травні 2015 року не вчинив дій щодо скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок. Також, відмовив позивачу у проведенні таких дій і у жовтні 2020 року.
При цьому, право власності позивача на житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходить за адресою АДРЕСА_1 , підтверджено свідоцтвом про власності, виданим 20.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.
Встановлені обставини свідчать про протиправну відмову відповідача у скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
Щодо позовних вимог про відновлення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 суд зазначає, що за приписами частинами 1, 2 статті 25 Закону №3613-VI поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.
Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.
Згідно з частиною 1 статті 27 Закону №3613-VI у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.
Відомості про земельну ділянку в разі скасування її державної реєстрації набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями (пункт 114 Порядку №1051).
Поновлення запису в Поземельній книзі на підставі рішення суду передбачене пунктами 60, 61 Порядку №1051, за змістом яких запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.
Зазначене спростовує доводи відповідача в частині відсутності технічної можливості щодо відновлення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га в Державному земельному кадастрі.
Щодо інших покликань сторін суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 КАС України та частини 1 статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З врахуванням підстав, якими обґрунтовано це рішення, суд не вважає за необхідне надавати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
З огляду на викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є скасувати державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021 та зобов`язати ГУ Держгеокадастру у місті Києві відновити в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га.
Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов слід задовольнити повністю.
Судовий збір відповідно до частини 1 статті 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у м. Києві у скасуванні державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
3. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:62:063:0020, 8000000000:62:063:0021.
4. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві (03115, вул. Серпова, 3/14. м. Київ; ЄДРПОУ 39817550) відновити в Державному земельному кадастрі відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:62:063:0016 площею 0,0649 га.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03115, вул. Серпова, 3/14. м. Київ; ЄДРПОУ 39817550) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (зі змінами та доповненнями) подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

  Суддя	  Кравців Олег Романович