ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2026  	Справа №607/17980/25 Провадження №1-кп/607/613/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальні провадження №12025211040001164 та №12025211040001378 про обвинувачення
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тернопіль, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно свого батька ОСОБА_7 , з яким спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах №607/28187/24 від 21.01.2025, №607/5113/25 від 25.03.2025 та №607/6391/25 від 10.04.2025, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі - Стамбульська конвенція), вимог ст.28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 09.06.2025, близько 20.00 год., перебуваючи по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , реалізовуючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, умисно та безпричинно вчинив стосовно свого батька ОСОБА_7 психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, приниженні останнього, а також штовханні ОСОБА_7 , що призвело до падіння останнього. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 у потерпілого ОСОБА_7 погіршився стан здоров`я, а саме піднявся артеріальний тиск, з`явилося запаморочення та біль у грудях. Такі дії ОСОБА_4 , призвели до психологічних та фізичних страждань потерпілого, а також погіршили якість життя ОСОБА_7 , а саме: викликали у нього побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну напруженість, втому, негативні переживання, а також призвели до погіршення стану здоров`я.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно своєї матері - ОСОБА_8 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах №607/5113/25 від 25.03.2025, №607/6391/25 від 10.04.2025, №607/11781/25 від 01.07.2025 вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст.28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 06.06.2025, близько 20.00 год., перебуваючи по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_9 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні останньої, а також штовханні ОСОБА_9 , що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя, а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання. Ситуації психологічного насильства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_9 , стали для останньої психотравмуючими, погіршили її соціальне функціонування та якість життя та обумовили формування негативних психоемоційних переживань (моральних страждань).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальних актах, та суду пояснив, що дійсно будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, 06.06.2025 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 та 09.06.2025 вчинив відносно свого батька ОСОБА_7 , систематичне психологічне та фізичне насильство.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_4 впродовж 10 років вчиняє щодо нього психологічне та фізичне насильство, яке виражається у словесних образах, погрозах, висловлюванні нецензурної лайки на його адресу, приниженні честі та гідності, а також у штовханні потерпілого, що призвело до його падіння.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8  суду пояснила, що 06 червня 2025 року близько 20.00 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , її син умисно та безпричинно вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство. Також розповіла, син ображав її, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував, принижував її честь та гідність, а також штовхав, унаслідок чого вона зазнала психологічних страждань. ОСОБА_8 зазначила, що вказані дії викликали у неї побоювання за власну безпеку, спричинили емоційну напруженість, втому та інші негативні переживання, що негативно вплинуло на якість її життя.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що проживає по сусідству із сім`єю ОСОБА_11 та зазначив, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, систематично кричить на батьків і висловлюється на їхню адресу нецензурною лайкою. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12  суду пояснила, що проживає по сусідству із сім`єю ОСОБА_11 , зазначила, що час від часу між членами цієї сім`ї виникають сварки.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності його сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство, що виражається у висловлюванні на його адресу образ, погроз фізичною розправою, принижень, на прохання припинити порушення не реагує. Так, 09.06.2025 року близько 16.00 год. безпідставно вчинив сімейну сварку, висловлювався нецензурною лайкою, штовхнув та погрожував фізичною розправою.
Згідно з дослідженою в судовому засіданні постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, справа №607/28187/24, встановлено, 25 грудня 2024 року близько 00.00 год. громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_7 , а саме висловлював словесні образи, погрози фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.п. 3, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з дослідженою в судовому засіданні постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, справа №607/5113/25, встановлено, що 06 березня 2025 року близько 16.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в нетверезому стані вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався словесні образи, принижував, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.3,14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що призвело до погіршення сну, головних болей, стресу. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.173-2 КУпАП. Також, 06 березня 2025 року близько 16.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в нетверезому стані вчинив відносно свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався словесні образи, погрози, приниження, внаслідок чого була завдана шкода його психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.3,14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що призвело до тривожності, безсоння, проблем із серцем. Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01 серпня 2025 року встановлено, що ОСОБА_8 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство на її адресу, що виражається у погрозах фізичною розправою, образах та приниженнях. На неодноразові прохання припинити вчинення протиправні дії не реагує. Так, 05.06.2025 року ОСОБА_4 безпідставно вчинив сімейну сварку, висловлювався брутальними словами, погрожував їй фізичною розправою та принижував.
Згідно з дослідженою в судовому засіданні постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, справа №607/6391/25, встановлено, громадянин ОСОБА_13 22.03.2025, близько 18.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_9 , тобто дії психологічного характеру, а саме: висловлював на її адресу образи, приниження та залякування, чинив психологічний тиск, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, що вчинено повторно протягом року після того як ОСОБА_14 піддано адміністративному стягненню за порушення передбачене частиною першою цієї статті. Вказаними діями порушив вимоги ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП. Крім цього, громадянин ОСОБА_13 22.03.2025, близько 18.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_15 , тобто дії психологічного характеру, а саме: висловлював на його адресу образи, приниження та залякування, чинив психологічний тиск, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, що вчинено повторно протягом року після того як ОСОБА_4 піддано адміністративному стягненню за порушення передбачене частиною першою цієї статті. Вказаними діями порушив вимоги ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Згідно з дослідженою в судовому засіданні постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, справа №607/11781/25, встановлено, 02 червня 2025 року о 18 год 20 хв по АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в її сторону словесні образи, погрози, приниження, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Крім того, 03 червня 2025 року о 20 год 40 хв громадянин ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в її сторону словесні образи, приниження, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. 03 червня 2025 року о 20 год 40 хв по АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 вчинив відносно свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в його сторону словесні образи, погрози, приниження, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого. 04 червня 2025 року близько 16 год 20 хв, перебуваючи по АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в її сторону словесні образи, вчиняв психологічний тиск, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 05 червня 2025 року о 15 год. громадянин ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в її сторону словесні образи, вчиняв психологічний тиск, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Також, 05 червня 2025 року о 15 год громадянин ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлював в його сторону словесні образи, вчиняв психологічний тиск, чим завдав шкоду його психічному здоров`ю.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» №560 від 10.07.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не сягає рівня психозу чи вираженого недоумства. ОСОБА_4 на час вчинення злочину міг давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 на час проведення експертизи може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» №676 від 28.08.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не сягає рівня психозу чи вираженого недоумства. ОСОБА_4 на час вчинення злочину міг давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 на час проведення експертизи може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше не судимого, повного визнання своєї вини, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді обмеження волі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,–

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком два роки.
Строк відбування призначеного судом ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя	ОСОБА_1