Справа № 692/373/26 
Провадження № 3/692/177/26 
02.04.2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 591373 від 14.02.2026, гр. ОСОБА_1 14.02.2026 о 16:30 год. в с. Михайлівка, вул. Богдана Хмельницького, 18, керував транспортним засобом Ford Transit Connect, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість, щоб в разі потреби зупинитись, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину, а саме собаку породи «такса», яка в подальшому загинула, чим порушив вимоги п. 2.3.б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Судове засідання 23.03.2026 було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 з метою виклику осіб, письмові пояснення яких містяться у матеріалах справи.
У судовому засіданні 31.03.2026 ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував. Вказав, що 14.02.2026 о 16:30 год. їхав в с. Михайлівка по вул. Богдана Хмельницького зі швидкістю близько 20-30км/год. На узбіччі дороги побачив 2-3 осіб, біля яких бігала собака. ОСОБА_1 проїхав трохи далі та висадивши пасажира розвернувся і почав рухатись у зворотному напрямку. В це час на дорозі перебувала ОСОБА_2 , яка його зупинила та сказала, що він збив її собаку. ОСОБА_1 вказав, що собаку не бачив, вона підбігла до автомобіля збоку і у його поле зору не потрапляла, знаходилась у «сліпій» зоні. Коли собака зрівнялась з автомобілем то в його поле зору не потрапляла. В ході руху він сторонніх звуків, ударів не відчував. Його транспортний засіб ушкоджень не отримав. Вказав, що не гальмував, на дорозі був лід та калюжі. Собака була маленька і він нічого не відчув. Факт загибелі собаки не заперечує, однак вказав, що запобігти цьому не міг і не вбачає свою відповідальність у цьому. Зазначив, що господарі стояли поряд і мали слідкувати за порядком вигулу тварини. Вказав, що якби тварина була на проїжджій частині він би вжив відповідних дій. Також вказав, що з місця пригоди не втікав, просить у ОСОБА_2 пробачення, однак з боку собаку побачити не міг. Зазначив, що дочекався приїзду працівників поліції, які склали схему ДТП по фактичному розташуванню об`єктів станом на час їх прибуття.
У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що у неї була собака, яку вона придбала на базарі та ветеринарний паспорт якій зробити не встигла, оскільки. собака ще не мала року. Вказала, що 14.02.2026 о 16:30 год. перебувала у своєму домоволодіння в АДРЕСА_2 , та поряд з нею перебував вказаний собака. В цей час до огорожі підійшов сусід та сперся на неї, внаслідок чого утворилась шпарина, у яку прослизнув собака та вибіг на вулицю. У цей час по вулиці проїжджав автомобіль під керування ОСОБА_1 . Собака пробіг від домоволодіння до дороги та біг поряд з автомобілем паралельно напрямку його руху по узбіччю. Потім вискочив на дорогу з пасажирського боку перед автомобілем і потрапив під днище автомобіля, а потім під заднє колесо, внаслідок чого загинув. ОСОБА_2 вказала, що автомобіль рухався швидше, ніж про це вказав ОСОБА_1 . 
У судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення яких наявні в матеріалах справи, не прибули, заяв та клопотань не надсилали, про дату та час засідання були повідомлені належним чином. Присутні учасники справи вважали можливим продовжити розгляд справи без участі вказаних осіб та оголосити їх письмові пояснення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.
Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591373 від 14.02.2026, гр. ОСОБА_1 14.02.2026 о 16:30 год. в с. Михайлівка, вул. Богдана Хмельницького, 18, керував транспортним засобом Ford Transit Connect, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість, щоб в разі потреби зупинитись, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину, а саме собаку породи такса, яка в подальшому загинула.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП від 14.02.2026, результати тестування за допомогою приладу Драгер, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , письмову заяву ОСОБА_1 , копію протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 143290 від 02.03.2026 та супровідний лист.
Інших доказів суду не надано.
Згідно схеми місця ДТП від 14.02.2026 вказано, зокрема, місце розташування транспортного засобу, місцезнаходження тварини, місце наїзду. Щодо наявності видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу Ford Transit Connect, номерний знак НОМЕР_2 , отриманих внаслідок ДТП вказано, що такі пошкодження відсутні. Суд оцінює критично вказану схему, оскільки вона містить відомості про обставини на момент прибуття працівників поліції та не містить інформації про обставини події станом на момент виникнення пригоди.
Згідно результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 від 14.02.2026 ОСОБА_1 пройшов таке тестування з результатом 0,00%0.
Згідно письмового пояснення ОСОБА_3 , той 14.02.2026 близько 16:30год. бачив, як водій автомобіля Форд білого кольору на великій швидкості на проїжджій частині вулиці здійснив наїзд на собаку породи «такса», що належить ОСОБА_2 . Після наїзду на тварину водій проїхав прямо, потім зупинився. Підійшовши до тварини ОСОБА_3 побачив, що собака загинула. По даному факту було викликано поліцію. Водій, що здійснив ДТП ознак сп`яніння не мав, був тверезий.
Згідно письмового пояснення ОСОБА_4 , 14.02.2026 близько 16:30 год. вона перебувала у автомобілі Ford Transit, номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 , у якості пасажира. Під час руху по вул. Б. Хмельницького ОСОБА_4 помітила собаку породи такса, яка бігала по узбіччю. Вказала, що у цей момент водій рухався зі швидкістю 20-30 км/год. Проїжджаючи повз вказану тварину, ОСОБА_4 сторонніх звуків, таких як звук наїзду на перешкоду, звук пораненої тварини, не чула. ОСОБА_1 привіз її до домоволодіння по АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_4 пішла у своїх справах. Про факт наїзду дізналась від ОСОБА_1 по телефону ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд не оцінює письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та його письмову заяву, оскільки вказані особи надали свої пояснення щодо обставин справи у судовому засіданні.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 143290 від 02.03.2026, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 154 КУпАП, то суд оцінює його критично, оскільки відомостей про прийняте за наслідками його розгляду процесуальне рішення не надано.
Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Умовою настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
ОСОБА_2 вказала, що було завдано шкоду її майну - внаслідок дій ОСОБА_1 загинула її собака.
Згідно ч. 1 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно ч. ст. 1 ЗУ «Про ветеринарну медицину та благополуччя тварин» власник тварини - фізична або юридична особа, яка здійснює догляд за твариною, що належить їй на праві власності, і несе відповідальність згідно із законом за стан та дії тварини.
Згідно ч. 3 ст. 49 ЗУ «Про ветеринарну медицину та благополуччя тварин» для ідентифікації тварини видається ветеринарний паспорт, що містить інформацію про власника тварини, опис тварини, відомості про її маркування, стан здоров`я, діагностику, вакцинацію, лікування, інші протиепізоотичні заходи щодо тварини, а також ветеринарно-санітарний стан господарства, в якому вона утримується.
У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила відсутність будь-яких документів, що свідчать про належність їй тварини – собаки породи, яку вона визначила як такса. Відомостей про розмір майнової шкоди не надала. ОСОБА_1 вказано на відсутність шкоди, завданої його автомобілю внаслідок описаної події. У матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про наявність майнової шкоди та її розмір. 
Також ОСОБА_2 вказала, що собака самостійно побіг до проїжджої частини вулиці, де в цей час проїжджав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , якийсь час супроводжував автомобіль, потім випередив його на невелику відстань та вискочив попереду автомобіля, потрапивши під його днище та заднє колесо. Згідно даних відкритого доступу мережі інтернет, такса - приземкувата, розтягнута, але з компактним тулубом собака з короткими лапами. Як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 вказано, що собака мав невеликі розміри. Таким чином, оскільки собака зміг не тільки наздогнати автомобіль, а й випередити його, це свідчить на користь твердження ОСОБА_1 про невелику швидкість руху його автомобіля. При цьому суд звертає увагу, що об`єктивних даних про швидкість руху автомобіля ОСОБА_1 суду не надано, а оцінка його швидкості зроблена учасниками справи на підставі власних відчуттів.
Матеріалами справи не підтверджено, що вказаний собака належав до предметів дорожньої обстановки або перебував на проїжджій частині вулиці у полі зору водія та що той взагалі міг бачити вказаного собаку. Таким чином не підтверджено обставини наявності обов`язку водія враховувати наявність вказаного собаки у якості перешкоди чи предмету дорожньої обстановки, стишувати швидкість руху та зупинятись з метою уникнення зіткнення. Також не підтверджено того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії для наїзду на собаку або того, що він міг уникнути наїзду, але не вчинив цього. 
Суд звертає увагу на відсутність належних доказів порушення ОСОБА_1 ПДР під час руху, зокрема, перевищення ним дозволеної швидкості руху або того, що водій був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та/або не реагував на її зміну або відволікався від керування транспортним засобом у дорозі. 
Таким чином наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом та загибеллю тварини судом не встановлено, а вказана загибель виникла внаслідок обставин, що не були створені учасниками події умисно та виникли випадково.
Отже, факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху (не вибрав безпечну швидкість руху, не зменшив швидкість, щоб зупинитись), що спричинило наїзд на тварину та її подальшу загибель, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.
Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП – провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст постанови складено 02 квітня 2026 року.