УХВАЛА
23 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 317/962/25
провадження № 51- 1498ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 лютого 2026 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши подану касаційну скаргу засудженому на відповідність вимогам
ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши ОСОБА_4 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Частиною 1 статті 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені, зокрема, вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Тобто предметом розгляду касаційної скарги може бути судове рішення суду першої інстанції та судове рішення суду апеляційної інстанції за наслідками його перегляду, або лише рішення суду апеляційної інстанції.
Проте касаційна скарга ОСОБА_4 не містить відомостей про те, чи переглядався вирок суду першої інстанції стосовно нього в апеляційному порядку, а також до скарги не долучено копії рішення апеляційної інстанції за результатами перегляду такого вироку, а тому встановити чи наявні рішення, які можуть бути оскарженні в суді касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України не можливо. 
Водночас засуджений надіслав до Суду ухвалу судді Запорізького апеляційного суду від 16 лютого 2026 року про залишення його апеляційної скарги без руху та висловив прохання про її скасування, однак колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню (ч. 2 ст. 424 КПК України), її оскарження жодними нормами КПК України не передбачено, тому вона не може бути предметом перегляду у суді касаційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_4 необхідно уточнити, які саме судові рішення ним оскаржуються, оскільки, у прохальній частині касаційної скарги висловлює вимогу про скасування рішення Запорізького районного суду Запорізької області від
02 грудня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 лютого
2026 року, проте у мотивувальній частині скарги вказує на незаконність та необґрунтованість, на його думку, ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 31 березня 2026 року та вироку Запорізького районного суду (без зазначення дати його ухвалення). 
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, зокрема, має містити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень;  вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався, оскільки він, посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не наводить обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли би тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень, з огляду на зміст положень статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Зазначені недоліки касаційної скарги позбавляють Суд можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 лютого 2026 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3