Справа №443/330/26
Провадження №3/443/200/26

ПОСТАНОВА
іменем України

18 березня 2026 року       місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого муляром у ЛМКП «Львівводоканал»
за статтями 124, 122-4 КУпАП, – 

встановив:

ОСОБА_1 05.02.2026 о 18 год 15 хв у м. Львів, вул. Луганська, 2 керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «Gelly - Fe-1», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1, 1.5, 2.3. «б» ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 05.02.2026 о 18 год 15 хв у м. Львів, вул.Луганська, 2 керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці та не повідомив про подію підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10 а ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 122-4 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, надав суду пояснення, які повністю відповідають викладеним у протоколах обставинам, щиро розкаявся у вчиненому. 
Потерпілий ОСОБА_2 попросив суд суворо ОСОБА_1 не карати, так як він повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях. 
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку потерпілого, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з диспозицією статті 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Приписами пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі – ПДР), встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до вимог підпункту «б» пункту 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з вимогами підпункту «а» пункту 2.10. ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до вимог пункту 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Нормою пункту 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, доведена:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №586753 від 09.02.2026, згідно з яким ОСОБА_1 05.02.2026 о 18 год 15 хв у м. Львів, вул. Луганська, 2 керуючи транспортним засобом та будучи учасником дорожнього руху (водієм), порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів;
схемою місця ДТП, яка сталася 05.02.2026, в якій схематично зображено транспортний засіб, його розташування по відношенню до інших об`єктів на місці події, зазначено дані водія транспортного засобу, а також пошкодження, яких зазнав цей транспортний засіб;
рапортом від 05.02.2026, з якого вбачається надходження повідомлення про вчинення згаданого ДТП;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з матеріалами справи та відповідають обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №586770 від 09.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 05.02.2026 о 18 год 15 хв у м. Львів, вул.Луганська, 2, керуючи транспортним засобом залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення та поясненнями, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, повністю підтверджують достовірність викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин та в яких він визнав вину у вчинених правопорушеннях.
Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. 
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:
факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП;
факт залишення ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП;
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого. 
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).
Суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення – щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме санкції статті 122-4 КУпАП, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети його застосування.
Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,–

постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, і накласти стягнення, з урахуванням стаття 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за статтею 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів