БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.03.2026 
Справа №497/1388/25
Провадження №1-кп/497/64/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника – адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025166270000203 від 27.03.2025р. відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Кубей Болградського району Одеської області, зі слів – українську розуміє, офіційно не працевлаштована, не одружена, проживає у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, має трьох дітей, вагітна, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима, 
- яка обвинувачується за ст.ст.185ч.4, 361ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Впродовж 2024 року (більш точні дати та часу не встановлено), в м.Болград Одеської області обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , з дозволу та за проханням потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпоряджалася її банківською платіжною карткою № НОМЕР_1 , емітованою в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » – що надавала доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 . Держателем картки є потерпіла, але обвинувачена з дозволу потерпілої з метою надання їй допомоги володіла інформацією про усі реквізити вказаної банківської карти та пін-кодом, що надавали доступ до зазначеного банківського рахунку і які їй повідомила сама потерпіла, довіряючи їй, для здійснення дрібних банківських операцій на невеликі суми; а обвинувачена, з метою допомоги потерпілій, яка лікувалася в лікарні, та на прохання потерпілої – деякий час невеликими сумами знімала з цієї картки кошти через банкомат для оплати ліків, продуктів, і лікування потерпілої.
Однак 26.02.2025, приблизно об 11:21годині, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці в м.Болград Одеської області, умисно, реалізуючи свій намір на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, володіючи інформацією про реквізити вищевказаної банківської карти та пін-кодом, що надавали доступ до банківського рахунку ОСОБА_4 , встановила на своєму мобільному терміналі «Redmi 23129m51x» з сім-картою НОМЕР_3 , додаток онлайн-банкінгу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що є системою, призначеною для дистанційного керування банківськими картками та рахунками, емітованими в банку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », і що діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і яка згідно ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є програмно-технічним комплексом, та, відповідно до ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою.
Після чого в цей же день, 26.02.2025, обвинувачена ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, здійснила несанкціоноване (за відсутності дозволу ОСОБА_4 ) втручання в роботу вищевказаної інформаційної (автоматизованої) системи додатку онлайн-банкінгу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » для розпорядження коштами та функціями вищевказаного банківського рахунку ОСОБА_4 з метою незаконного таємного заволодіння її коштами з корисливих мотивів.
Крім того, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який неодноразово безперервно був в подальшому продовжений відповідними законодавчими актами – останній раз – з 05:30години 03 лютого 2026 року строком ще на 90 діб – до 04.05.2026р. Указом Президента України за №40/2026 від 12.01.2026р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений відповідним ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №4757-IX від 14.01.2026р.
Таким чином, 26.02.2025р. у період часу з 11:27 до 16:25години обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці в м.Болграді Одеської області, в умовах воєнного стану, що діяв станом на той день і діє до теперішнього часу в Україні, – діючи єдиним наміром на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, достовірно знаючи, що на вищезазначеному банківському рахунку потерпілої ОСОБА_4 є кошти, – таємно викрала частину коштів потерпілої – загальною сумою 71456гривень, – тобто, протиправно використовуючи систему онлайн-банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_4 », без дозволу потерпілої, маючи доступ до коштів потерпілої і можливість розпорядження ними, таємно – без дозволу держателя банківської картки – потерпілої – викрала її кошти, перерахувавши їх на власний банківський рахунок – шляхом здійснення поповнення свого рахунку з рахунку потерпілої, та розрахувалася за придбані нею товари. Викраденими коштами ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 71тис.456грн.
Крім цього, 06.03.2025р., у період часу з 12:44 до 12:47 години обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці в м.Болград Одеської області, повторно, в умовах воєнного стану, продовжуючи свої дії, що були охоплені єдиним наміром на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, та усвідомлюючи, що її дії носять незаконний і протиправний характер, достовірно знаючи, що на вищезазначеному банківському рахунку ОСОБА_4 є кошти, – ще раз, у той же спосіб таємно викрала кошти ОСОБА_4 – вже загальною сумою 107тис. 535грн., знову перерахувавши їх на власний банківський рахунок з рахунку потерпілої, здійснивши чотири входи поспіль з несанкціонованого втручання в онлайн-банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_4 » потерпілої без її відому, та здійснивши поповнення власного банківського рахунку. Викраденими коштами обвинувачена ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 107535грн.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальні правопорушення, що передбачені ст.361ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; а також – два епізоди, що передбачені ст.185ч.4 КК України – за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_5  свою вину у скоєному визнала в повному обсязі та підтвердила суду обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що потерпіла ОСОБА_4 фактично є її свекрухою та рідною бабусею її, обвинуваченої, трьох дітей, які народилися від сина потерпілої – з яким вона, обвинувачена, проживала тривалий час однією сім`єю у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу та який був мобілізований до ЗСУ і загинув. Свекруха – потерпіла ОСОБА_4 – отримала компенсацію за сина, та, оскільки в неї більше нікого не залишилося після смерті сина, вона, потерпіла, попросила її, обвинувачену ОСОБА_5 , зняти зі своєї картки кошти – кілька разів по кілька тисяч гривень, на її, потерпілої, лікування та обіцяла їй, обвинуваченій, дати певну суму на придбання хати для онуків, і тому вона, обвинувачена, керуючись цією обіцянкою та знайшовши хату, що підходила їй і дітям, без попередження потерпілої, яку вважала свекрухою, поки та лікувалася в лікарні на стаціонарі, – зняла з її картки, яка знаходилася в неї, обвинуваченої, кошти трьома чи чотирма траншами, вважаючи, що свекруха погодилася на це завчасно, - пам`ятаючи їхню розмову та дозвіл потерпілої на пошук житла – спочатку зняла кошти на завдаток, а потім і на остаточний розрахунок за придбану хату, проте не повідомила про це потерпілу, яка, одужавши, та, очевидно, мабуть, забувши про їхню домовленість або передумавши чи піддавшись на вмовляння другої дружини свого сина, з якою він зійшовся перед мобілізацією – покинувши її, обвинувачену, та дітей, тобто, зрадивши її та мавши намір створити другу сім`ю. Иаким чином, потерпіла після перебуванні на стаціонарному лікуванні, перевіривши свій рахунок у відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та виявивши значне зменшення коштів на рахунку, вирішила, що вона, обвинувачена, вчинила крадіжку зі злим наміром та написала заяву до поліції. Тоді вона, обвинувачена, з`ясувавши, що потерпіла хоче свої кошти назад, вважаючи це непорозумінням, обіцяла потерпілій повернути кошти і почала їй виплачувати їх частинами, адже всю суму відразу повернути неможливо, бо вони вже витрачені на придбання запланованого житла. Кошти вона, обвинувачена, повертає разом зі своїм новим чоловіком, з яким проживає наразі однією сім`єю без реєстрації шлюбу і має з ним вже спільну дитину, та, оскільки в потерпілої дійсно більше нікого немає, вона, обвинувачена, продовжує за нею доглядати і потерпіла продовжує допомагати матеріально онукам.
Потерпіла ОСОБА_4 суду надала пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченої, та стверджуючи, що надавала обвинуваченій  ОСОБА_5  дозвіл зняти зі своєї банківської картки лише кілька тисяч гривень для свого лікування та для дітей обвинуваченої, які є її, потерпілої, онуками – коли лежала в лікарні; крім того, вона, потерпіла, свою банківську картку також надавала кільком особам з медперсоналу з цією ж метою – зняти кілька тисяч на ліки для себе, оскільки їй, потерпілій, з-за поганого самопочуття, важко було дійти до банкомату; але потерпілій дозволу знімати кошти зі своєї картки у великому розмірі, як вона це вчинила – не дозволяла; проте, вийшовши з лікарні та відвідавши на таксі вдділення банку, довідалася, що з її картки було знято велику суму, тому, злякавшись, відразу викликала поліцію, не здогадавшись спочатку поговорити з обвинуваченою. Одночасно потерпіла повідомила, що дітей обвинуваченої визнає, буде їм продовжувати допомагати, але пробачить обвинувачену остаточно лише тоді, коли та поверне їй, потерпілій, всі викрадені кошти, не подавши до суду цивільного позову в межах кримінального провадження, та підтвердивши, що частину коштів обвинувачена вже повернула, але вона, потерпіла, не пам`ятає скільки, проте впевнена, що не всі. Надавши суду пояснення, потерпіла просила продовжувати розгляд обвинувального акту без її участі відповідним письмовим клопотанням, пославшись на поганий стан здоров`я через що їй важко відвідувати суд. Просила не призначати обвинуваченій занадто суворого покарання, його вид і розмір залишає на розсуд суду.
Від допиту свідків прокурор відмовився, пояснивши, що оскільки обвинувачена вину свою визнала в повному обсязі і її пояснення узгоджуються з іншими доказами і поясненнями потерпілої – у допиту свідків потреба відсутня.
Крім того, прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченої у скоєнні злочину – таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану та кримінального правопорушення, за ознаками: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, – доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинуваченої  ОСОБА_5 – кваліфіковані правильно за ст.185ч.4 КК України та ст.361 ч.1 КК України, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 27.03.2025р.; постанову про призначення слідчої групи 27.03.2025р., рапорт про надходження повідомлення на службу 102 від ОСОБА_4 про заволодіння невстановленої особою її грошовими коштами; протокол від 26.03.2025р. про прийняття заяви від потерпілої про скоєння злочину; постанову від 27.03.2025р. про визнання ОСОБА_4 потерпілою особою; виписку №615 з медичної карти стаціонарного хворого про лікування потерпілої в ІНФОРМАЦІЯ_5 ; довідку-виписку з картки/рахунку № НОМЕР_4 за період з 20.02.2025р. до 26.03.2025р.; рапорт про находження заяви ОСОБА_4 про те, що в період часу з 26.02.2025р. до 14.03.2025р. невстановлена особа в умовах військового часу здійснила крадіжку грошових коштів з її банківського рахунку АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та заволоділа коштами в сумі 149036грн., ухвала слідчого судді 10.04.2025р. про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.05.2025р.; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали від 01.05.2025р.; протокол огляду предмета від 02.05.2025р. - з фототаблицею; постанову про визнання доказом від 02.05.2025р.; ухвалу суду від 11.04.2025р. про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю; протокол тимчасового доступу до речей і документів; опис речей і докуметнів, які були вилучені на підставі цієї ухвали; опис електронних копій документів на оптичному носії; протокол огляду предмета від 22.05.2025р.; виписки про рух коштів по рахунку потерпілої з 01.01.2025р. до 15.03.2025р., загальна інфо-довідка АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", виписка про рух коштів по рахунку обвинуваченої з 01.01.2025р. до 15.03.2025р. в АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 "; оптичний DVD-R-диск з написом "1309" з інформацією від АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 "; клопотання про тимчасовий доступ до речей і докуметів від 22.04.2025р., ухвалу суду від 28.04.2025р. про тимчасовий доступ до документів; протокол тимчасового доступу до речей і документів; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду; протокол огляду предмета від 06.06.2025р.; постанову про визнання доказом від 06.06.2025р.; оптичний DVD-R-диск з написом "06954ВК" з інформацією від ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_7 "; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2025р.; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 25.04.2025р.; постанову про призначення слідчої групи від 25.04.2025р.; рапорт співробітника про реєстрацію в ЄО за №4596 від 25.04.2025р. кримінального правопорушення у сфері використання ЕОМ (комп`ютерн. мереж та електрозв`язку); рапорт про досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР №120251622700002023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.4 КК України, про встановлення в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження факту несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме, - до додатку онлайн-банкінгу " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", - що надав доступ до банківського рахунку, держателем якого є ОСОБА_4 ; постанову про визначення групи прокурорів від 25.04.2025р.; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 25.04.2025р.; постанову про призначення слідчої групи від 25.04.2025р.; рапорт про встановлення 25.04.2025р. о 17:42 факту таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_4 в сумі 107535грн.; рапорт про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 22.03.2025р. о 08:38 за адресою : АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 просить приїхати наряд поліції, оскільки в неї вкрадено кошти з банківської картки " ІНФОРМАЦІЯ_3 " в сумі 200000грн.; заява про добровільну видачу мобільного телефону від 23.05.2025р.; протокол добровільної видачі мобільного телефону; постанова про визнання речовими доказами вилучених речей – мобільного телефону марки "Redmi A3", що був опечатаний до спеціального сейф-пакету НПУNPU2040598; клопотання про арешт майна від 23.05.2025р.; ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 28.05.2025р.; протокол огляду предметів від 02.06.2025р. з фототаблицею; квитанції з камери зберігання речових доказів за №424; постанову про виділення матеріалів від 11.06.2025р. в окреме провадження; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 12.06.2025р. 
Також прокурором надані суду характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченої, згідно яких ОСОБА_5 характеризується позитивно, не притягувалася до адміністративної і кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обвинувачена надала суду довідку про те, що станом на 27.02.2026р. має вагітність 27 тижнів.
Письмові докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, та надані суду прокурором і обвинуваченою – що були досліджені в ході судового засідання судом та долучені до матеріалів судової справи – є належними, допустимими, і щодо них не надходило клопотань від учасників судового засідання про визнання їх неналежними і недопустимими.
Прокурор просив призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статей 185ч.4 та 361ч.1 КК України, за якими ОСОБА_5 обвинувачується і якими кваліфіковані її дії – відповідно, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та 1 року апробаційного нагляду, та вважаючи можливим застосування стосовно обвинуваченого дію ст.ст.75,76 КК України, – вважав можливим, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, – призначення обвинуваченій випробувального строку, звільнивши її від відбування покарання.
Обвинувачена та захисник просили не призначати занадто суворого покарання, стверджуючи, що обвинувачена усвідомила вчинене, вже виправилася, що підтверджується частковим поверненням нею викраденого та пробаченням потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не заявляє, а обвинувачена, стверджуючи, що вину визнає, бо дійсно винна, погодилася з думкою прокурора щодо виду і міри покарання. Захисник підтримав думку підзахисної щодо призначеного покарання у виді позбавлення волі, як просив прокурор, але з застосуванням дій ст.75 КК України – з випробувальним строком; потерпіла письмово залишила на розсуд суду призначення виду й міри покарання обвинуваченій.
Вислухавши обвинувачену та потерпілу, прокурора і захисника, оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що були досліджені судом в ході судового розгляду та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду, і які були досліджені в ході судового засідання, а тому суд визнає кваліфікацію дій обвинуваченої правильно – за ч.4ст.185 та ч.1ст.361 КК України – як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинене повторно, і несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
Визнаючи обвинувачену ОСОБА_5 винною у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень, суд, при визначенні їй виду й міри покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність обтяжуючої обставини – вчинення злочину стосовно особи похилого віку, яка, тим не менш, не просила призначити суворого покарання, а також суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують вину – визнання вини, щире розкаяння, часткове повернення коштів потерпілій, наявність постійного місця проживання та на утриманні - трьох малолітніх дітей і перебування обвинуваченої ОСОБА_5 у вагітному стані, також суд враховує ставлення потерпілої – яка не наполягала на суворому покаранні та стягненні коштів судом на відшкодування, фактично стверджуючи, що пробачила обвинувачену, хоча остаточно пробачить після повернення усієї викраденої суми коштів. Також суд враховує як пом`якшуючу обставину те, що обвинувачена добровільно надала пояснення в ході досудового розслідування і в суді щодо обставин та способу скоєння злочинів, тобто, співпрацювала зі слідством та стверджує, що розкаюється у скоєному.
Крім того, суд враховує наявність ще таких обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України – визнання обвинуваченою вини, її співпрацю з органами розслідування у розкритті та фіксуванні обставин кримінального правопорушення, а також те, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується та не притягувалася раніше до інших видів відповідальності.
Обставиною, що передбачена ст.67 КК України  є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Також суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації, згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушниця з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів та з середнім рівнем небезпеки для суспільства.
В ході судового засідання судом з`ясовано, що потерпіла та прокурор не є родичами.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_5 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у межах санкцій статей кримінального кодексу України, за якою визнав її винним суд – за ч.4ст.185, та ч.1 ст.361 КК України, що передбачають відповідальність за вчинені нею кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання, - у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік за ч.1ст.361 КК України та у виді позбавлення волі за ч.4 статті 185 КК України, з застосуванням ст.70ч.1 КК України – остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі, але в нижній межі кримінального Закону, враховуючи обставини кримінального провадження та наслідки і наявність пом`якшючих обставин та ставлення самої обвинуваченої до вчиненого – щире розкаяння та усвідомлення вини і наслідків, усунення шкоди частковим поверненням збитків.
Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачена  ОСОБА_5 визнала вину повністю у вчинені кримінальних правопорушень, щиро розкаюється, наявність кількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, – суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства та вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням, тобто, застосувавши стосовно неї дію ст.ст.75,76 КК України.
У даному кримінальному провадженні цивільного позову не заявлено, процесуальні витрати відсутні. Речові докази після набрання вироком законної сили: два оптичні DVD-R-диски – з написом "1309" з інформацією від АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " та з написом "06954ВК" з інформацією від ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", а також усі банківські виписки про рух коштів по рахунках обвинуваченої і потерпілої – що були отримані в ході досудового розслідування, надані суду прокурором, досліджені в ході судового засідання судом і долучені до матеріалів судової справи – залишити зберігати в матеріалах судової справи; мобільний телефон марки «Redmi A3» моделі «23129RN51X» з IMEI-1: НОМЕР_5 та IMEI-2: НОМЕР_6 , з сім-картками з номерами: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , – що був опечатаний до спеціального сейф-пакету НПУ NPU2040598, на який ухвалою слідчого судді від 28.05.2025 року накладено арешт і який зберігається в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_8 в АДРЕСА_5 , - підлягає поверненню обвинуваченій, враховуючи віктимну поведінку потерпілої.
Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.4, 361ч.1, 75,76ч.1п.1,2,ч.3п.2,ч.4 КК України, та ст.ст.70, 75,76,100, 369 ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185ч.4 та 361ч.1 КК України та призначити їй покарання:
- за ст.185 ч.4 КК України – у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ст.361ч.1 КК України – у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Призначити ОСОБА_5 покарання остаточно, відповідно до вимог ст.70ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, – у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням, призначивши їйна підставі ст.75 КК України іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 протягом випробувального строку, відповідно до ст.76ч.1п.1,2,ч.3п.2 України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої, – обов`язок: здійснювати нагляд за засудженою ОСОБА_5 – що звільнена від відбування покарання з випробуванням, – починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази після набрання цим вироком законної сили: 
- два оптичні DVD-R-диски – з написом "1309" з інформацією від АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " та з написом "06954ВК" з інформацією від ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", а також усі банківські виписки про рух коштів по рахунках обвинуваченої і потерпілої – що долучені до матеріалів судової справи – залишити зберігати в матеріалах судової справи; 
- мобільний телефон марки «Redmi A3» моделі «23129RN51X» з IMEI-1: НОМЕР_5 та IMEI-2: НОМЕР_6 і з сім-картками з номерами: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , що зберігається в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_8 в АДРЕСА_5 , – повернути засудженій ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді від 28.05.2025 року.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1