Справа № 946/8633/25 
Провадження № 2/946/1794/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання – Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, - 

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, право власності у порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9193 га, яка розташована на території Саф`янівської (колишньої Багатянської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122080400:01:001:0561.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначались на 21.11.2025 року, 26.12.2025 року, 03.02.2026 року, 05.03.2026 року та 07.04.2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2026 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2026 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9193 га, яка розташована на території Саф`янівської (колишньої Багатянської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122080400:01:001:0561, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854843 виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 22.12.2005.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.10.2016, виданого повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9193 га, яка розташована на території Саф`янівської (колишньої Багатянської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122080400:01:001:0561. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України – спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до заповіту від 22 червня 2010 року, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 183, ОСОБА_3 , усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 .
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , відмовився від прийняття спадщини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.08.1971 виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою наданою старостою Багатянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.09.2025 року за № 516, тому вважаться таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 02.10.2002 року, РНОКПП – НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП – НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9193 га, яка розташована на території Саф`янівської (колишньої Багатянської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122080400:01:001:0561.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14 квітня 2026 року.

Суддя: 	О.О.Бурнусус