Справа № 404/5388/25 
Номер провадження 2-а/404/68/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропив ницького
в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.
за участю секретаря Котової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Театральна, будинок № 32/29), про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 31.03.2025 року № 1/4713 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 31.03.2025 року № 1/4714 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обгрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 21.03.2025 року приблизно о 06:00 год був затриманий біля будинку за місцем проживання та примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після з`ясування обставин, того ж дня біля 13:00 год ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було відпущено та повідомлено про необхідність прибуття 31.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 31.03.2025 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копія протоколу (протоколів) про адміністративне правопорушення позивачу не вручалась та в присутності позивача 21.03.2025 року не складалась. 28.03.2025 року позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка призначена на 31.03.2025 року, в зв`язку з перебуванням на лікарняному. До заяви позивач додав копію листа непрацездатності. В зв`язку з тим, що повідомлення про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не отримував, 25.04.2025 року ОСОБА_1 направив відповідачу заяву з прохання повідомити про розгляд справи та надати копію протоколу про адміністративне правопорушення. Відповіді на зазначену заяву позивач знову не отримав. Копія постанови про адміністративне правопорушення за місцем проживання ОСОБА_1 не надходила. 16.05.2025 року позивач отримав повідомлення у застосунок «Дія» про відкриття відносно нього виконавчих проваджень ВП № 78053708 та ВП № 78053603. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, що містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень, за ідентифікатором доступу, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження, позивач дізнався, що 13.05.2025 року державним виконавцем Фортечного ВДВС міста Кропивницький Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 78053603 за постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2025 року № 1/4713 та виконавче провадження № 78053708 за постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2025 року № 1/4714. За змістом зазначених постанов, які частково наявні в АСВП, ОСОБА_1 дізнався наступне. Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2025 року № 1/4713 винесена за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з порушенням ОСОБА_1 приписів пункту 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року та частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивач не мав при собі військово-облікового документу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2025 року № 1/4714 прийнята за результатом розгляду протоколу № 1/4145 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В АСВП наявні лише перший та останній аркуш постанови № 1/4714 з якого не вбачається змісту адміністративного правопорушення. У постановах зазначено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення, складено 21.03.2025 року офіцером мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . В зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від отримання другого примірника протоколів та повідомлення про розгляд справи, суть складеного протоколу та опису повідомлення було доведено та зачитано вголос при свідках. Позивач заперечує зазначені факти. Згідно постанов, документом, що посвідчує особу, що притягується до адміністративної відповідальності є паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 09.08.2008 року. В оскаржуваних постановах зазначена адреса за якою позивач не зареєстрований та не проживає, що підтверджується інформацією про зареєстроване місце проживання відповідно до паспорту громадянина України, пред`явленого позивачем. Також, в оскаржуваних постановах зазначено, що на розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не з`явився. Клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило, що не відповідає дійсності. Так, згідно змісту постанови від 31.03.2025 року № 1/4713 ОСОБА_1 у період проведення мобілізації, протягом дії правового режиму воєнного стану, а саме 21.03.2025 року в порушення приписів пункту 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року та частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав при собі військово-облікового документу. Проте, на переконання позивача, зазначене зміст порушення є неконкретизованим, оскільки не містить посилання на усі обов`язкові елементи складу адміністративного правопорушення. У постанові про адміністративне правопорушення не зазначено дату, місце та час вчинення адміністративного правопорушення, а також не зазначено за яких обставин та на чию саме вимогу (уповноваженого представника ТЦК, поліцейського або представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України) ОСОБА_1 не пред`явлено військово-обліковий документ. Також, зі змісту постанови не вбачається, що до протоколу було додано фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів у позивача уповноваженим представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським, здійснену із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації. Позивач наполягає на тому, що 21.03.2025 року мав при собі військово-обліковий документ, а саме тимчасово посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 виданого 09.01.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частино 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2025 року № 1/4713 не доведено належними та достатніми доказами. А тому, зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 13 листопада 2025 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними та скасування постанов за справами про адміністративні правопорушення. Виділено зі справи № 404/5388/25 (номер провадження 2-а/404/68/25) за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 31.03.2025 року та № 1/4714 відносно ОСОБА_1 . Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Передано для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду роз`єднані позовні вимоги, а саме: ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 31.03.2025 року та № 1/4714 відносно ОСОБА_1 (а.с. 35).
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18 листопада 2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.39).
Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив (вх. № 49292 від 28.11.2025 року) на адміністративний позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що 21.03.2025 року громадянин ОСОБА_1 , 1992 року народження, був доставлений представниками Національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з виявленням явних ознак правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Громадянин ОСОБА_1 відмовився пред`являти військово-обліковий документ представнику Національної поліції України, а також представнику ІНФОРМАЦІЯ_4 . Останній перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_6 , не мав при собі військово-облікового документу, тобто правопорушення вчинялось протягом усього дня 21.03.2025 року. Свідками правопорушення були залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 1/4146. Уповноваженою особою, офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 , капітаном ОСОБА_3 було складено відносно громадянина ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 1/4146. ОСОБА_1 зміст протоколу був озвучений, також було забезпечено право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, але громадянин ОСОБА_1 відмовився ставити підпис за отримання другого примірника протоколу, а також надавати пояснення. Протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача містить відмітки про його відмову в отриманні другого примірника протоколу та надання пояснень, що засвідчується свідками – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Послідовно протоколом № 1/4146 було зафіксовано факт вчинення ОСОБА_6 правопорушення передбаченого частино 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол є процесуальним документом, що полягало у непред`явленні уповноваженому представнику військово-облікового документу. При складенні протоколу громадянину ОСОБА_1 роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що зроблена відмітка у протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення складений у двох примірниках. ОСОБА_1 було доведено зміст протоколу, йому було забезпечено право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, про те він не скористався своїми процесуальними правами та не надав письмові пояснення, які відображені у протоколі. ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи було озвучено під час складання протоколу. На розгляд справи, призначений на 31.03.2024 року о 12 годині 15 хвилин позивач не з`явився. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило. Позивачем надано до позовної заяви додатки, зокрема заява про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 року з доказами направлення, котра на думку Позивача повинна підтверджувати законність не прибуття на розгляд справи. Однак, з наданих громадянином ОСОБА_1 доказів направлення заяви про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 року, вбачається, що заява від 28.03.2025 року адресована фізичній особі за адресою: АДРЕСА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , тобто позивачем не надано належних доказів щодо надсилання заяви про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також слід зазначити, що надана позивачем заява від 28.03.2025 року спростовує твердження позивача в позовній заяві щодо «…Копія протоколу (протоколів) про адміністративне правопорушення позивачу не вручалась та в присутності позивача 21.03.2025 року не складалась…» та свідчить про обізнаність складання протоколів від 21.03.2025 року, призначення на 31.03.2025 року розгляд справ про адміністративні правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, можливо дійти висновку, що позивачу було достеменно відомо про складені протоколи, їх зміст, дату розгляду справи. Позивач знехтував своїм правом визначеним законодавством, щодо надання доказів, пояснень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні проавопорушення розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 . Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вину та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Справа про адміністративне правопорушення вирішена з дотриманням закону, а постанова по адміністративній справі №1/4713 від 31.03.2025 цілком законна та обґрунтована. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 21.03.2025 року № 1/4146 було складено в присутності громадянина ОСОБА_1 , адресу місця проживання (перебування) вказано з його слів (а.с. 46-57).
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити з підстав зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву (вх. № 10224 від 03.03.2026 року) про розгляд справи без їх участі. 
Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
За приписами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 09.01.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , військове звання солдат, склад рядовий, військово-облікова спеціальність 956244А, категорія 2. Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я придатний до військової служби. Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 зарахований у запас 26 червня 2019 року за ст.. 18 п. 1 (2), ст. 37 п. 1 пп2 (8), ст.. 27 п4 ЗУ «ПВО і ВС» у зв`язку з досягненням 27 річного віку (а.с. 21). 
Відповідно до копії паспорта яка міститься в матеріалах справи ОСОБА_8 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 з 28.03.2015 року (а.с. 23-24).
31 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1/4713 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Як вбачається із змісту вказаної постанови, 21.03.2025 року офіцером мобілізаційного відділення, капітаном ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 , кабінет № 41 керуючись статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення було складено протокол № 1/4146 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 у період проведення мобілізації протягом дії правового режиму воєнного стану, в особливий період, а саме 21.03.2025 року в порушення приписів пункту 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року та частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав при собі військово-облікового документу. Останній відмовився від підписання протоколу, отримання другого примірника та повідомлення про розгляд справи. Суть складання протоколу та опису повідомлення було доведено та зачитано в голос при свідках: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На розгляд справи, призначений на 31.03.2025 року о 12-15 год ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений другим примірником протколу про адміністративне правопорушення, а також повідомленням про розгляд справи. Клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило (а.с.11 на звороті-12).
21 березня 2025 року року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 складено протокол № 1/4146 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 у період проведення мобілізації, протягом дії правового режиму воєнного стану, в особливий період , а саме 21.03.2025 року в порушення приписів пункту 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 та частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав при собі військово-облікового документу, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 55).
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з чвстиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Стаття 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.
За приписами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Нормами пунктів 12-13 Положення про Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2024 передбачено, що керівник Територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.
Отже, закон уповноважує Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (в тому числі і районні) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та від їх імені право накладати адміністративні стягнення мають керівники відповідних центрів.
Частиною 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Частина 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За приписами частини 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з частиною 1 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Крім того, за змістом пункту 3 статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.
За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указами Президента України №64/2022та№69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Під час перевірки документів уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_11 або поліцейський здійснює фото - і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).
Відповідно до частини 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).
За змістом частини 1, частини 3 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», віком до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Таким чином, судом встановлено, що положеннями Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держатель реєстру має право отримати інформацію про військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Відповідно до примітки до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення положення статтей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Під час перевірки документів уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_11 мав здійснювати фото - і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації, відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів.
Отже, маючи можливість отримати інформацію про позивача як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів (примітка до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення), службовими особами відповідача її не використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.
За таких умов, підстав вважати, що позивач не мав при собі військово-обліковий документ, який може бути в електронному вигляді, у суду немає.
Тому посилання відповідача в оскаржуваній постанові на порушення позивачем частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
При цьому, на обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа №201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження порушення позивачем приписів частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому постанова підлягає скасуванню.
У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки адміністративний позов задоволено, відповідачем здійснена сплата судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 26.05.2025 року (а.с.26), вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 , як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.
Керуючись статтями 7, 245, 254, 256, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 6, 19-20, 72, 77, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Театральна, будинок № 32/29), про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення, задовольнити.
Скасувати постанову за справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення №1/4713 від 31 березня 2025 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 24.03.2026 року. 

Суддя Фортечного районного 
суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Л. Д. Кулінка