ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33999/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/33999/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. 
16.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся представник ОСОБА_1 із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, в якій останній просить: 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати Дніпропетровському окружному адміністративному суду у встановлений останнім строк звіт про виконання судового рішення від 21.02.2025 по справі №160/33999/24.
Заява обґрунтоване тим, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі №160/33999/24 відповідачем, умисно не виконується, тому наразі виникла необхідність у поданні дійсної заяви, з метою встановлення судового контролю та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у задоволенні заяви про встановлення судового контроля за виконанням рішення відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким заяву про встановлення судового контролю задовольнити. 
Позиція позивача фактично полягає в тому, що до теперішнього часу зобов`язальне рішення суду, яке ухвалено на його користь, залишається не виконаним, що, за його позицією, свідчить про необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив її залишити без задоволення, зазначаючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
В силу приписів ст.129-1 Конституції України, ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.14, 370 КАС України рішення суду є обов`язковим для виконання.
При цьому, для цілей застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стадія виконання рішення суду є складовою доступу до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобов`язальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).
Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
У свою чергу, судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).
Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).
Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).
З огляду на положення вказаної норми процесуального права суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст. 129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Суд першої інстанції зазначив, що з наданих матеріалів вбачається, що звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду заявником не обґрунтовано та не наведено мотивів доцільності та необхідності застосування такого обраного виду судового контролю, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Як вже було зазначено раніше рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року, зокрема, було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. 
Таким чином на виконання вказаного рішення суду відповідач повинен був розглянути рапорт відповідача та прийняти відповідне рішення по суті.
Разом з тим, відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано такого рішення.
Слід зазначити, що представник позивача неодноразово звертався до відповідача щодо надання такого рішення, проте останній надано не було.
Також таке рішення не надано позивачу, який прибув до військової частини. 
У своїх відповідях, які наявні в матеріалах справи, відповідач зазначив про винесення такого рішення, проте таке рішення не надано, а тому стверджувати що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року виконано відповідачем не можливо. 
Колегія суддів звертає увагу, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
З наведеного вище слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконаним не лише з урахуванням його резолютивної частини а і з приписів мотивувальної частини. 
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у спірному випадку наявні підстави для встановлення судового контролю, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову постанову, якою зобов`язати відповідача протягом 10-ти днів з дня отримання цієї постанови подати до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року - скасувати та прийняти нову постанову.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю- задовольнити.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом 10-ти днів, з дня отримання цієї постанови суду, подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду по справі №160/33999/24.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, які визначено ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова