Провадження №	2/447/256/26 	
Справа №	447/3380/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне)

04.03.2026  місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Малик О.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
до відповідачки:  ОСОБА_1 ,
про стягнення заборгованості,

за участю:
представник позивача: не з`явився;
відповідач: не з`явився;

Обставини справи.
Акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 20.04.2023 №б/н в сумі 82921,18 грн.
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 13.11.2025.
В судове засідання 13.11.2025 учасники справи не з`явились.
Позивач у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомила. На адресу суду повернулося, поштове відправлення, яким суд скеровував на адресу відповідачки, судову повістку про виклик до суду на 13.11.2025, а також ухвалу про відкриття провадження у справі, із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою".
Надалі у зв`язку із неявкою відповідачки в судові засідання, розгляд справи відкладався, в останнє на 27.02.2026. 
При цьому, поштове відправлення, яким суд направляв відповідачу судову повістку про виклик до суду на 10.02.2026, повернулася на адресу суду без вручення адресату, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В судове засідання 27.02.2026 відповідачка в черговий раз не з`явилася, причин неявки не повідомила. 
Суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до положень ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Отже, у разі якщо судова повістка направлена судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Відтак, оскільки судова повістка про виклик до суду направлялась відповідачці за зареєстрованою адресою її місця проживання, згідно встановленої судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, відповідачка вважається такою, що була належним чином повідомленою про розгляд справи судом. 
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п.108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, відсутність відповідача за адресою проживання, на яку направлялася повістка, не може бути перешкодою для розгляду справи.
Окрім цього, відповідачка додатково повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення СМС повідомлення на її мобільний номер НОМЕР_1 , та на електронну пошту, які зазначені в матеріалах справи.
Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).
У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Однак, в жодне із призначених судом судових засідань, відповідачка не з`явилася, причини неявки суду, не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідачка будучи належним чином повідомленою про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила причин неявки, відзив на позов не подала, а позивач у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №447/3380/25 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилається на те, що 20.04.2023 року ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, шляхом підписання заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок в зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік.
АТ «Акцент-Банк» зобов`язання за договором та угодою виконані в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 14.07.2025 має заборгованість у розмірі 82 921,18 грн, яка складається з: 58 898,16 грн - заборгованість за кредитом; 24 023,02 - заборгованість за відсотками.
На даний час Відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». Користуючись своїм правом позивач просить заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Правова позиція відповідача.
Відповідачка ОСОБА_1 не скористалася своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подала.

Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 20.04.2023 відповідачем ОСОБА_1 заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». В анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням http:|//a-bank.com.ua, між нею та банком становлять договір про надання банківських послуг. Також ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, який буде використовуватись нею для вчинення правочинів та платіжних операцій, та визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису.
Також, 20/04/2023 ОСОБА_1 було заповнено та підписано Заяві про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої відповідачка просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 та Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до якої відповідач просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на наступних умовах: вид послуги відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку. До рахунку Банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск становить 150 грн.) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки; вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; тип кредиту кредитування рахунку; сума кредиту (ліміту) від 1000 до 200000,00 грн; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,4% на місяць; денна процентна ставка становить 0,06%; строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців; при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості; штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків; ця заява разом із запропонованими АТ «А-БАНК» Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку www.a-bank.com.ua становлять Договір.
Також 20.04.2023 ОСОБА_1 було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» із наступними умовами кредитування: тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія, з пільговим кредитом використання; сума/ліміт кредиту - до 200000,00 грн (в залежності від суми, яка погодження в заявці на кредит); строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання – на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту – кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжну картку клієнта, яка відкрита у банку на підставі договору про надання банківських послуг. Строк надання кредиту –протягом одного дня (максимальний строк); процентна ставка, відсотків річних – пільгова процентна ставка:0,000001%, пільговий період до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), базова процентна ставка 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); загальні витрати за кредитом – 109 120,95грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки комісії та інші платежі) – 134 120,95; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 49,34%; порядок повернення кредиту – щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом та не менше 100грн й не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит. Споживач має право достроково погасити кредит та/або заборгованість за ним з урахуванням нарахованих відсотків. 
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Заяву про відкриття поточного рахунку, Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 підписано за допомогою електронного підпису, а саме цифровим власноручним підписом, у відповідності з Умовами та Правилами надання банківських послуг.
Відповідно до довідки Банку, відповідачу ОСОБА_2 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки: № НОМЕР_3  строком дії до грудня місяця 2031 року.
Згідно довідки за лімітами, клієнт: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10076829698) від 20.04.2023 за період з 20.04.2023 по 25.07.2025 відповідачці 20.04.2023 встановлено кредитний ліміт 23 000,00 грн, 10.07.2023 збільшено кредитний ліміт до 30 000,00 грн, 07.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 37 000,00грн, 30.09.2023 збільшено кредитний ліміт до 44 000,00 грн, 09.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 51 000,00 грн, 01.11.2023 збільшено кредитний ліміт до 60 000,00 грн, 01.11.2023 зменшено кредитний ліміт до 60 000 грн.
За випискою по картці відповідачки № НОМЕР_5 хх-хххх-4793 за період з 25.04.2023 по 01.07.2025 вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та частково здійснювалося їх повернення, а саме сума витрат становить 194860 грн, сума зарахувань 11938,00 грн, сума комісії 2563,10 грн.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14.07.2025 становить в сумі 82 921,18 грн, яка складається з: 58 898,16 грн - заборгованість за кредитом; 24 023,02 - заборгованість за відсотками.

Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань позичальником за договором про надання банківських послуг, отже є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 3 Закону № 675-VIII.
Досліджені судом докази, оцінку яким надано за окремим, а такою взаємним охопленням, вказують на виникнення між сторонами кредитних правовідносин, фактичне отримання позичальником кредитних коштів, використання їх у погоджений між учасниками спосіб.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 20.04.2023 підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-банк», в якій погодилася з тим, що заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням http:|//a-bank.com.ua, між нею та банком становлять договір про надання банківських послуг.
Також 20.04.2023 ОСОБА_1 , із застосуванням електронного підпису, було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту.
Матеріалами справи, а саме, довідкою про видачу кредитної картки та довідкою за лімітами підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, відкрив відповідачці рахунок № НОМЕР_2 , видав картку № НОМЕР_3  та надав відповідачці кредит, який у подальшому неодноразово змінювався.
За випискою по рахунку відповідачка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10076829698) від 20.04.2023 за період з 20.04.2023 по 25.07.2025 вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом.
Однак, свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 14.07.2025 становить в сумі 82 921,18 грн, яка складається з: 58 898,16 грн - заборгованість за кредитом; 24 023,02 - заборгованість за відсотками.
При цьому, суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, а відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно із положеннями ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.
Згідно з ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. 
Враховуючи що позовні вимоги АТ «Акцент Банк» задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 20200,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц та від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Заявлений позивачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розмір витрат на правничу допомогу за звернення з позовом до суду до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 20200,00 грн.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду Договір №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року укладений між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС», Додаткову угоду №1 до Договору №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.08.2025, з якого вбачається, що вартість правової допомоги по боржнику ОСОБА_1 1 складає 20 200,00 грн.
Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 20200,00 грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 3000 гривень 00 копійок.
Керуючись статтями 12,13,81,141,258,259,279,263- 265,268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.04.2023 в сумі 82 921,18 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" - 2422,40 грн судового збору та 3000,00грна витрати на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство "Акцент Банк", юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул.Батумська,11, ЄДРПОУ 14360080
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 04.03.2026.

Суддя Роман ДЖУС