Справа № 685/1006/25
Провадження № 2/685/117/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року       селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області
в складі головуючої судді Бурлак Г.І.
з участю секретаря  Ковальчука О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теофіполь
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4  про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько – ОСОБА_5 , який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою також зареєстрований ОСОБА_3 . Після смерті батька, відкрилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. ім. лейтенанта ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 та земельна ділянка розміром 2,3456 га, кадастровий номер земельної ділянки 6824786200:03:001:0023. Він, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та прийняв спадщину на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 2,3456 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 6824786200:03:001:0023, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 лейтенанта ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .
Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в суд не з`явилися, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, в заяві також зазначив, що у написанні по батькові відповідача ОСОБА_7 допущена описка – замість « ОСОБА_8 » необхідно зазначити « ОСОБА_9 », відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , Теофіпольська селищна рада подали заяви в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. 
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.1 ст 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, згідно ст 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що згідно з техпаспортом, житловий будинок був збудований у 1990 році. У 1990 році питання набуття права власності регулювались нормами ЦК УРСР 1963 року , порядок реєстрації житлового будинку регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995, відповідно до якої зацікавлена фізична особа мала звернутися до виконкому відповідної Ради депутатів із заявою про реєстрацію права власності на будинок або володіння , до якої необхідно було додати документи відповідно додатку №1, або ж , при їх відсутності , документи, зазначені у розділі ІІІ Інструкції . 
В даний час реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них (далі – житлові будинки), що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Для державної реєстрації прав необхідно подати, зокрема, оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, оригінал та копію паспорту, ідентифікаційного номеру заявника. Заявником може бути особа, за якою закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі відповідної сільської, селищної, міської ради, або уповноважена нею особа .
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_5 за заявою позивача заведена спадкова справа №162/2023, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,3456 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 6824786200:03:001:0023 та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою  АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується змістом: витягу зі Спадкового реєстру спадкових справ (спадкова справа у спадковому реєстрі №71597245), витягу зі спадкового реєстру заповітів (заповіт відсутній), свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу з Державного реєстру речових прав, довідкою нотаріуса, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до довідки та виписки з погосподарської книги Теофіпольської селищної ради від 05.11.2025, ОСОБА_5 на день смерті проживав в житловому будинку в АДРЕСА_1 , був головою домогосподарства, ОСОБА_11 (дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_10 (дочка, вибула ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Якимівці Хмельницького району), ОСОБА_3 (син дочки, ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрований за цією ж адресою. Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок за адресою:  АДРЕСА_1 загальною площею 138,3 кв м, побудований 1990 року. Згідно з довідкою Теофіпольського БТІ від 17.10.2024 реєстрація житлового будинку за адресою  АДРЕСА_1 не проводилася. 
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкодавцеві ОСОБА_5 належало право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_5 не зареєстрував житловий будинок у передбаченому законом порядку, тому враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом померлого і відповідачі не заперечили проти позову, позов необхідно задовольнити.
Враховуючи, що в матеріалах справи по батькові відповідача ОСОБА_7 зазначене « ОСОБА_9 » , що підтверджується копією паспорта громадянина України, свідоцтвом про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_11 , довідкою Антонінської селищної ради, суд дійшов переконання про необхідність уточнення анкетних даних відповідача та замість « ОСОБА_8 » зазначити « ОСОБА_9 »
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 1216,1218 1296,1297, 328 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, районний суд, 
ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 138,3 кв м, сходів «а» площею 5,8 кв м, сараю «Б» площею 30,7 кв м, літньої кухні «В» площею 61,3 кв м, прибудови «в» площею 19,1 кв м, сходів «в1» площею 5,5 кв м, сараю до в «Г» площею 20,8 кв м, погребу під В «Д» площею 34,1 кв м, сараю до В «Е» площею 14,3 кв м в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча