Справа № 420/37788/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 , 1970 року народження, з військового обліку у зв`язку із виключенням його з військового обліку станом на 17.11.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 , 1970 року народження, з військового обліку у зв`язку із виключенням його з військового обліку станом на 17.11.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати в мобільному додатку «Резерв +» запис про те що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: « ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу», як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити органи Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до органів РТЦК та СП.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу з мобільного за стосунку (додатку) "Резерв +", у 2025 році стало відомо про те, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні відомості про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних, а також, внесено інформацію про постановку його на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, 23.08.2025 року, в мобільному за стосунку « Резерв + » внесено інформацію, про те, що його розшукує ТЦК та СП з причини відмови від проходження ВЛК, а також про те, що: «ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу». 17.09.2025 року позивачем було направлено письмову заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 , отриману адресатом 29.09.2025 року, якою порушено клопотання: « 1. Скасувати в мобільному додатку «Резерв +» запис про те що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: «ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу», як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства; 2. Скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про взяття та перебування на військовому обліку гр.. ОСОБА_1 , 1970 року народження, у зв`язку із виключення його з військового обліку станом на 01.12.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі.». 05.11. 2025 року позивачем через «Укрпошту» отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.10.2025 року № 12745, в якій зазначено, що підстави для задоволення поданої заяви відсутні та запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на проходження медичного огляду ВЛК.
Позивач вказує, що у 1989 році його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово – лікарської комісії на предмет придатності для проходження строкової військової служби. Після проходження відповідних медичних обстежень та лікування, рішенням військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 його було визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний до не стройової служби у воєнний час. 17.11 2010 року йому виповнилося 40 років та згідно вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в редакції, який діяв станом на 17.11.2010 року, його було автоматично виключено з військового обліку у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі, про що було зроблено відповідний запис у військово – облікових документах військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
На думку позивача, він не належить до жодної з зазначених у ч. 9 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" категорій, зокрема, не є військовозобов`язаним, не перебуває в запасі, оскільки виключений з обліку у 2010 році за досягненням граничного віку перебування в запасі, і підтверджуючих документів про взяття його на облік знову немає. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", в редакції чинній на момент досягнення граничного строку перебування в запасі позивача, існувало лише дві категорії військового обліку - облік призовників і облік військовозобов`язаних. Позивач уважає, що по досягненню ним гранічного віку перебування в запасі, перестав відноситися до жодної з цих двох категорій, тож перестав перебувати на військовому обліку автоматично. Отже, після виключення з військового обліку особа перестає бути військовозобов`язаним, а тому на неї не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу. Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, їй не можна вручити повістку. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним - особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно. Заяву на взяття на військовий облік, ним добровільно до ТЦК та СП не подавалось. Обов`язку самостійно оновити персональні дані для виключених з військового обліку осіб нормативно-правовими актами не встановлено. Уточнення даних в за стосунку "Резерв+" не означає постановку на військовий облік. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку. Оскільки позивач був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає. У зв`язку із внесенням змін до Закону № 2232-ХІІ підвищено граничний вік перебування військовозобов`язаних в запасі, з метою розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектуванні Збройних Сил України, тобто, збільшення мобілізаційного ресурсу держави. Таким чином, на думку позивача, дія вказаного Закону у новій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Також позивач зазначає, що інформація яку внесено до додатку «Резерв +» про, те, що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: « ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу» не передбачена чинним законодавством та не відповідає вимогам «ПОЛОЖЕННЯ про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони», отже підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, позивач уважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 12.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: належним чином оформленого адміністративного позову з урахуванням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням повного найменування відповідача 2 та змісту позовних вимог щодо відповідача 1; доказів надіслання відповідачу 2 листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів; доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.
14.11.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 19.11.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/37788/25, залучив до участі у справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.
Також вказаною ухвалою суд витребував від ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 докази у справі, а саме: належним чином засвідчені копії особово-послужної картки рядового ОСОБА_1 , 1970 року народження; особової справи (скороченої особової справи) рядового ОСОБА_1 , 1970 року народження.
26.12.2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов лист від 05.12.2025 року № 3693 з яким надано копію особово картки рядового ОСОБА_1 , 1970 року народження
19.01.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не є органом ведення Реєстру, а виконує функції адміністрування Реєстру, що підтверджується ч. 8 ст. 5 Закону № 1951-VIII та пунктом 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154. 
Також ІНФОРМАЦІЯ_7 вказує, що позивач визначає як відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 , при цьому упускає той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не приймає жодної участі під час внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, відповідач наголошуємо на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутній спір. Позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням/вимогою здійснити певні дії та не отримував відмову у здійсненні таких дій. У тексті позовної заяви відсутні будь-які протиправні дії або бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач у позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснив дії щодо внесення до реєстру запису про розшук. При цьому позивач залишає без уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 є різними суб`єкти правового регулювання та кожен має свою окрему адміністративну процесуальну правоздатність. На думку відповідача, відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, позовна заява підлягає залишенню без руху через те, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160 і 161 цього Кодексу, а тому ним у відзиві заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою від 12.02.2026 року суд відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позовної заяви без руху.
Суд зазначає, що копія ухвали від 19.11.2025 року про відкриття провадження була надіслана та доставлена ІНФОРМАЦІЯ_3 в його електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». 
Також копія ухвали від 19.11.2025 року про відкриття провадження була надіслана засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримана останнім 27.11.2025 року.
Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано.
Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_12 та був зарахований в запас, категорія обліку 2, що підтверджується відомостями військогово квитка та облікової картки.
17.11.2010 року позивач досяг 40-річного віку.
У військовому квитку позивача наявний запис про виключення його з військового обліку з 18.11.2010 року у зв`язку з досягненням гриничного віку перебування в записі.
На даний час позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з даними військово-облікового документа від 06.11.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , звання рядовий, ВОС 879962, номер в реєстрі Оберіг 010520234096473900013. В графі постанова ВЛК вказано: Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. В графі дата ВЛК зазначено: 25.01.1996. Дата уточненя даних 25.02.2025. 
Також у військово-обліковому документі позивача від 06.11.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», вказано про порушення правил військового обліку, причина звернення до Нацполіції: не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК; дата звернення: 23.08.2025.
Згідно наданого позивачем витягу з мобільного за стосунку «Резерв +», у за стосунку позивача відображаються записи: «Вас розшукує ТЦК», «ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу».
17.09.2025 року позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив: « 1. Скасувати в мобільному додатку «Резерв +» запис про те що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: « ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу», як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства; 2. Скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про взяття та перебування на військовому обліку гр.. ОСОБА_1 , 1970 року народження, у зв`язку із виключення його з військового обліку станом на 01.12.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі.».
ІНФОРМАЦІЯ_6 , листом від 03.10.2025 року № 12745, на заяву позивача повідомив: «…повноваження взяття/зняття та виключення Вас з військового обліку, має ІНФОРМАЦІЯ_13 . Так само як і обліку Вас, як порушника чи скасування такого статусу.
Стосовно правових підстав для виключення з військового обліку повідомляємо, що в ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 24.07.2014 року частину, яка стосувалась граничних строків перебування в запасі було викладено наступним чином: 
стаття 28. Розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі
1. Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
2. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком;
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани до 50 років.
…
4. Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Після 22.07.2014 року редакція даної статті зазнала змін.
Стаття 28. Розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі
1. Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
2. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд – до 35 років; 2) дугий розряд – до 60 років.
Тобто перебування в запасі було продовжено до 60 років.
Вам більше ніж 25 років та менше 60 років, тож Ви відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підлягаєте і взяттю на військовий облік військовозобо`язаних та відповідно до п.1 п.п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання.
«Стаття 37. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього
…
« 6. Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або- оголошені померлими; 
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби; 
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.»
Підстави для не перебування Вас на військовому обліку та виключення Вас з військового обліку станом на 25.09.2025 року відсутні. 
Отже правовідносини між Вами та державою в особі ТЦК та СП є такими, що існували в повному обсязі період з взяття на військовий облік до 17.11.2010 року (досягнення віку 40 років). 
В період з 17.11.2010 року по 24.07.2014 року в силу Закону та у зв`язку із виключенням з військового обліку між Вами та державою в особі ТЦК та СП правовідносини могли існувати лише в частині, яка стосується Вашого соціального та правового захисту (за наявності відповідних підстав).
З 24.07.2014 року по теперішній час в силу Закону між Вами та державою в особі ТЦК та СП виникли правовідносини щодо виконання Вами військового обов`язку в повному обсязі. Дані правовідносини є тривалими та тривають і понині. 
За змістом частини першої статті 58 Конституції України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності.
Після 24.07.2014 року в силу законодавства Ви підлягали взяттю на військовий облік, тому нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом.
Саме таке правозастосування та тлумачення чинного законодавства с усталеним та притаманним для правовідносин в сфері виконання військового і обов`язку…
…В даній ситуації, хоча ви і підлягали виключенню з військового обліку з 24.07.2024 року Ви підлягали не поновленню на обліку (не шляхом скасування раніше прийнятого рішення про виключення з військового обліку), а взяттю на військовий облік. Саме з вказаних підстав Вас було взято на військовий облік.
Відповідно до сттті 65 Конституції України «Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.».
Взяття на військовий облік не с погіршенням Вашого стану, адже чинним законодавством передбачено у разі виконання військового обов`язку цілу низку соціальних прав та гарантій для військовослужбовців та військовозобов`язаних.
Стосовно обліку Вас, як порушника зазначаємо, що Ви перебуваєте на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_14 , обліковуєтесь за ступенем придатності до військової служби, як «обмежено придатний».
Законом України «Про внесення змія до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» в редакції від 15.02.2025 року в cm. 2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ... або через електронний кабінет призовника, військовазабов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.».
За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєсртр) не встановлено групу інвалідності, отже своєю бездіяльністю ви порушили вимоги ст. 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав Військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону». За вказаних обставин немає підстав скасовувати Ваш статус в Реєстрі як порушника військового обліку та/або законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Реєстр містить обмежену кількість підстав для скасування обліку Вас як порушника та скасування чинності звернення до поліції про доставляння (супроводження) Вас до ТЦК та СП. Наразі підстав передбачених Реєстром для скасування Вашого статусу, як порушника не має.
Просимо Вас, прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на проходження медичного огляду ВЛК, або за допомогою застосунку «Резерв+» згенерувати направлення на проходження медичного огляду ВЛК. Після проходження ВЛК документи принести до ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з документами, що надають Вам право на відстрочку від призову по мобілізації на особливий період (якщо такі підстави є)».
Позивач уважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі, а тому звернувся до суду з позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII)
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, визначені категорії громадян України щодо військового обов`язку, а саме: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини 8 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходження зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону №2232-XI військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За пунктом 2 частини першої, частини шостої статті 37 Закону №2232-XI взяттю на військовий призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Згідно з пунктом 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Відповідно до положень ч.ч.12,4 ст. 28 Закону №2232-XI ( в редакції чинній станом на 18.11.2010 час внесення до військового квітка позивача штампу про виключення з військового обліку) запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд:
рядовий склад - до 40 років;
сержантський і старшинський склад:
сержанти і старшини - до 45 років;
прапорщики і мічмани - до 50 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Водночас положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в частині, що стосується граничного віку перебування військовозобов`язаних осіб в запасі, зазнавало змін.
Так, Законом України від 27.03.2014 №1169-VII внесено зміни до статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та змінено граничний вік перебування в запасі другого розряду до 50 років, а Законом України від 22.07.2014 №1604-VII - до 60 років.
При цьому, положення Закону про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та військовому резерві, змін не зазнали. Тобто, з набранням чинності змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, що не досягла передбаченого Законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Таким чином, у зв`язку із продовженням граничного віку перебування в запасі позивача було автоматично поновлено в запасі, незалежно від того чи перебував він на військовому обліку, оскільки позивач не досягнув 60-річного віку, тобто повинен згідно з чинним законодавством перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних.
Щодо приписів частини першої статті 58 Конституції України, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Так, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII було підвищено граничний вік перебування військовозобов`язаних в запасі. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.
Таким чином, дія вказаного Закону у новій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Предметом оскарження у цій справі є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключенняї ОСОБА_1 , 1970 року народження, з військового обліку у зв`язку із виключенням його з військового обліку станом на 17.11.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі, а тому перевірці судом підлягає саме відповідність таких дій відповідача чинному законодавству, яке регулює порядок дотримання громадянами встановленого військового обов`язку та загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосуванню підлягають приписами законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин.
Відтак, доводи позивача в частині порушення принципів юридичної визначеності та дії законів у часі, суд вважає необґрунтованими.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних правових норм наведена Верховним Судом у постановах від 19.09.2018 у справі №814/4386/15 та від 17.02.2020 у справі №820/3113/17.
Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що наявність у військово-обліковому документі (військовому квитку) позивача запису про виключення останнього з військового обліку не має правового значення для правильного вирішення цього спору з огляду на застосування чинних на момент виникнення спірних правовідносин норм.
Оскільки позивач не має права на виключення з військового обліку у зв`язку з недосягненням граничного віку перебування у запасі, відсутні підстави для виключення позивача із військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати в мобільному додатку «Резерв +» запис про те що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: « ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу», як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити органи Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_15 , суд зазначає наступне.
Згідно з даними військово-облікового документа від 06.11.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також у військово-обліковому документі позивача від 06.11.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», вказано про порушення правил військового обліку, причина звернення до Нацполіції: не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК; дата звернення: 23.08.2025.
17.09.2025 року позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив: « 1. Скасувати в мобільному додатку «Резерв +» запис про те що: «Вас розшукує ТЦК », а також про те, що: « ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставили вас для складання протоколу», як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства; 2. Скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про взяття та перебування на військовому обліку гр.. ОСОБА_1 , 1970 року народження, у зв`язку із виключення його з військового обліку станом на 01.12.2010 року, у зв`язку із досягненням гранічного віку перебування в запасі.».
ІНФОРМАЦІЯ_6 , листом від 03.10.2025 року № 12745, на заяву позивача повідомив: «…повноваження взяття/зняття та виключення Вас з військового обліку, має ІНФОРМАЦІЯ_13 . Так само як і обліку Вас, як порушника чи скасування такого статусу.
Стосовно правових підстав для виключення з військового обліку повідомляємо, що в ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 24.07.2014 року частину, яка стосувалась граничних строків перебування в запасі було викладено наступним чином: 
стаття 28. Розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі
1. Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
2. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком;
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани до 50 років.
…
4. Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Після 22.07.2014 року редакція даної статті зазнала змін.
Стаття 28. Розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі
1. Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
2. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд – до 35 років; 2) дугий розряд – до 60 років.
Тобто перебування в запасі було продовжено до 60 років.
Вам більше ніж 25 років та менше 60 років, тож Ви відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підлягаєте і взяттю на військовий облік військовозобо`язаних та відповідно до п.1 п.п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання.
«Стаття 37. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього
…
« 6. Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або- оголошені померлими; 
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби; 
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.»
Підстави для не перебування Вас на військовому обліку та виключення Вас з військового обліку станом на 25.09.2025 року відсутні. 
Отже правовідносини між Вами та державою в особі ТЦК та СП є такими, що існували в повному обсязі період з взяття на військовий облік до 17.11.2010 року (досягнення віку 40 років). 
В період з 17.11.2010 року по 24.07.2014 року в силу Закону та у зв`язку із виключенням з військового обліку між Вами та державою в особі ТЦК та СП правовідносини могли існувати лише в частині, яка стосується Вашого соціального та правового захисту (за наявності відповідних підстав).
З 24.07.2014 року по теперішній час в силу Закону між Вами та державою в особі ТЦК та СП виникли правовідносини щодо виконання Вами військового обов`язку в повному обсязі. Дані правовідносини є тривалими та тривають і понині. 
За змістом частини першої статті 58 Конституції України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності.
Після 24.07.2014 року в силу законодавства Ви підлягали взяттю на військовий облік, тому нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом.
Саме таке правозастосування та тлумачення чинного законодавства с усталеним та притаманним для правовідносин в сфері виконання військового і обов`язку…
…В даній ситуації, хоча ви і підлягали виключенню з військового обліку з 24.07.2024 року Ви підлягали не поновленню на обліку (не шляхом скасування раніше прийнятого рішення про виключення з військового обліку), а взяттю на військовий облік. Саме з вказаних підстав Вас було взято на військовий облік.
Відповідно до сттті 65 Конституції України «Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.».
Взяття на військовий облік не с погіршенням Вашого стану, адже чинним законодавством передбачено у разі виконання військового обов`язку цілу низку соціальних прав та гарантій для військовослужбовців та військовозобов`язаних.
Стосовно обліку Вас, як порушника зазначаємо, що Ви перебуваєте на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_14 , обліковуєтесь за ступенем придатності до військової служби, як «обмежено придатний».
Законом України «Про внесення змія до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» в редакції від 15.02.2025 року в cm. 2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ... або через електронний кабінет призовника, військовазабов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.».
За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєсртр) не встановлено групу інвалідності, отже своєю бездіяльністю ви порушили вимоги ст. 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав Військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону». За вказаних обставин немає підстав скасовувати Ваш статус в Реєстрі як порушника військового обліку та/або законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Реєстр містить обмежену кількість підстав для скасування обліку Вас як порушника та скасування чинності звернення до поліції про доставляння (супроводження) Вас до ТЦК та СП. Наразі підстав передбачених Реєстром для скасування Вашого статусу, як порушника не має.
Просимо Вас, прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на проходження медичного огляду ВЛК, або за допомогою застосунку «Резерв+» згенерувати направлення на проходження медичного огляду ВЛК. Після проходження ВЛК документи принести до ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з документами, що надають Вам право на відстрочку від призову по мобілізації на особливий період (якщо такі підстави є)».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з частинами 1-5 статті 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами частин першої-п`ятої статті 34 Закону №2232-XII, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Персонально-якісний облік військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України покладається на Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України покладається на відповідний підрозділ розвідувальних органів України. Персонально-первинний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх проживання. Ведення персонально-первинного обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.
Абзацами другим, четвертим частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XIIвизначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі за текстом - Порядок № 1487). Він визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Пунктом 19 Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.
4 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX від 21.03.2024.
Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX у первісній редакції було установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Законом № 4235-IX від 12.02.2025, що набрав чинності 15.02.2025, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX внесено зміни, в силу яких установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
За даними військово-облікового документу позивача, сформованому в застосунку «РЕЗЕРВ+» убачається, що позивач проходив ВЛК 25.01.1996 та був визнаний «Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час час».
З огляду на вимоги пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX в редакції Закону № 4235-IX, позивач був зобов`язаний самостійно звернутися до ТЦК та СП або через «Резерв+» для отримання направлення на ВЛК для проходження повторного медичного огляду та пройти повторний медичний огляд до 5 червня 2025 року.
Доказів такого звернення і проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби позивач до суду не надав.
З урахуванням наведених норм та матеріалів справи, суд встановив, що відповідач, який за результатами відповідного контролю за дотриманням позивачем правил військового обліку виявив факт не проходження до 05 червня 2025 року повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, мав законні підстави для відображення у Реєстрі інформації про порушення, що полягає у невиконанні ОСОБА_1 прямого обов`язку, встановленого для військовозобов`язаних Законом №3621-IX.
Отже, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача в частині внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку.
Крім того, суд зазначає, що абзацом 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 9 Положення №154, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно пункту 56 Порядку № 1487 Національна поліція, зокрема, за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20);
За п. 79 Порядку №1487 звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
За наведеного, органи Національної поліції за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1 КУпАП, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
При цьому, доставлення військовозобов`язаного до органу ТЦК та СП в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим. 
Сама ж по собі наявність з застосунку «Резерв+» примітки «Порушення правил військового обліку» не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210 КУпАП.
Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з порушенням вимог пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX в редакції Закону № 4235-IX позивач підлягає примусовому приводу до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач не пройшов у встановлений законодавством строк повторний медичний огляд, чим порушив норми Закону щодо обов`язкового проходження ВЛК, у зв`язку з чим у відповідача були наявні підстави для направлення відповідного звернення до відділу Нацполіції для доставлення позивача до РТЦК СП. При цьому, причини непроходження медичного огляду з`ясовуються саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини не вказують на допущення відповідачем протиправних дій.
Стосовно пояснень позивача про те, що він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а тому відомості про порушення правил військового обліку до Реєстру внесені безпідставно, то суд зазначає таке.
У застосунку «Резерв+», сформованому позивачем та долученому до матеріалів справи міститься графа «Порушення правил військового обліку». Водночас інформація про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку має відображатися в іншій (окремій) графі персональних відомостей про особу з зазначенням дати, номера, короткого змісту протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення, як це передбачено пунктом 20-1 частини 1 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Тобто особа може порушувати правила військового обліку, проте наслідком такого порушення не завжди є притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, й складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Окрім того, позивач, який отримав сповіщення в застосунку «Резерв+» про порушення ним правил військового обліку, мав можливість звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема, для з`ясування питання щодо дотримання ним правил військового обліку, з метою проходження медичного огляду, однак доказів вчинення відповідних дій, у тому числі проходження медичного огляду, до суду позивачем не подано.
Наведені позивачем доводи не приймаються судом до уваги, оскільки суперечать приписам пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX в редакції Закону № 4235-IX.
При цьому, в межах цієї адміністративної справи не вирішується питання щодо наявності вини позивача у скоєнні ним адміністративного правопорушення, оскільки предметом цього спору є внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а не відносини між військовозобов`язаним і територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу дотримання правил військового обліку, що становить окремий спір.
Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії”). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
У зв`язку з відмовою у позові, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ),  ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 12.02.2026 року.

Суддя Г.В. Лебедєва