Справа № 487/8128/25 
Провадження № 2/487/567/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.
27 жовтня 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі також – позивач) до ОСОБА_1 (далі також – відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 19 947,41 грн, з яких сума кредиту 5500, сума процентів за користування кредитом 8537,11 грн, нараховані позивачем проценти за 54 календарних днів - 5 910,30 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Обґрунтування позовних вимог та заперечень відповідача.
Позов обґрунтований тим, що 26.07.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних мереж ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №6900552 про надання споживчого кредиту та додаткову угоду, згідно умов яких сума кредиту складає 5500,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 18 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (20.07.2024) вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у сумі 5500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Відповідно до договору факторингу від 27.05.2024 позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором та здійснив донарахування процентів в межах строку договору за 54 календарних дні, що склало 5910,30 грн. Станом на дату звернення позивача до суду заборгованість складає 19 947,41 грн, яка складається з: основний борг 5500,00 грн, сума процентів за користування кредитом 8537,11 грн, нараховані позивачем проценти за 54 календарних днів - 5 910,30 грн, яку позивач просить стягнути. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Відповідач відзиву не подав, проте в судовому засіданні пояснив, що не заперечує укладення договору 26.07.2023 з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та отримання кредитних коштів у сумі 5500,00 грн. Проте не погоджується з нарахованими процентами, посилаючись на те, що договором встановлювався строк кредитування 18 днів без пролонгації та не погоджується із нарахуванням платежів відповідно до ст. 625 ЦК України. Просить застосувати п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та стягнути тіло кредиту та судовий збір. Витрати на правову допомогу вважає недоведеними та неспівмірними.
Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання.
03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Відповідач в судовому засіданні надав пояснення.
Обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС Товариства укладено договір № 6900552 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає кредит ОСОБА_1 у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до умов вказаного Договору сума кредиту складає 3500,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 18 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 1,493% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 13.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 6900552 про надання споживчого кредиту від 26.07.2023, відповідно до умов якої сторони збільшили суму кредиту на 2000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредиту складає 5500,00 грн.
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, перший платіж ОСОБА_1 мав здійснити 13.08.2023 у сумі 1477,58 грн процентів, другий – 31.08.2023 у сумі 1970,10 грн процентів, а останній 20.07.2024 у сумі 7470,10 грн (5500,00 грн суми кредиту за договором та 1970,10 грн процентів).
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання, а саме 26.07.2023 перерахувало відповідачу кретині кошти у сумі 5500,00 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 24.07.2024 та від 12.06.2024, відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), складеній ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість станом на 26.05.2024 у сумі 14037,10 грн, з яких: 5500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8537,00 грн – заборгованість за процентами.
27 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за договором № 6900552 про надання споживчого кредиту, у кладеним з ОСОБА_1 на суму 14037,10 грн, з яких: 5500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8537,00 грн – заборгованість за процентами, що підтверджується вказаним договором, актом від 27 травня 2024 року та реєстром боржників.
На підставі рішення №251124/1 Єдиного учасника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» від 25 листопада 2024 року, змінено найменування Товариства на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ним нарахована заборгованість за договором № 6900552 про надання споживчого кредиту за 54 календарні дні (28.05.2024-20.07.2024) на суму 5910,00 грн процентів.
Джерела права, які підлягають застосуванню.
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграф 1 ЦК України регулює правовідносини щодо надання позики.
Відповідно до ч. 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Оцінка аргументів, наведених учасниками справи та висновок суду.
На підставі матеріалів справи встановлено, що договір № 6900552 про надання споживчого кредиту та додатковий договір до нього підписаний електронними підписами сторін в порядку передбаченому ст. ст. 638, 639 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про електронний цифровий підпис».
В укладених між сторонами договорах визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, наслідки невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, електронним цифровим підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 5500,00 грн підтверджується відповіддю ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 24.07.2024 та від 12.06.2024, відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідач не заперечує підписання договору та отримання кредитних коштів, однак не погоджується з зазначеним строком кредитування 360 днів, зазначаючи про відсутність таких умов, а наявність умови про строк кредитування 18 днів.
Однак такі доводи спростовуються змістом договору, у пункті 1.4. якого визначено строк кредиту 360 днів та періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 18 днів. Тобто строк 18 днів це не строк кредиту, а періодичність, з якою відповідач мав сплачувати проценти за договором. Вказане також відповідає Додатку №1 до договору - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій визначено розмір процентів через кожні 18 днів та остаточна дата повернення тіла кредиту та процентів.
З розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач має заборгованість у сумі 19947,41 грн, з яких: сума кредиту 5500, сума процентів за користування кредитом 8537,11 грн, нараховані позивачем проценти за 54 календарних днів - 5 910,30 грн.
Вказана заборгованість розрахована за встановлений договором строк кредитування, розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та графіку платежів.
Також з досліджених та перелічених вище доказів вбачається, що в матеріалах справи містяться докази відступлення прав вимог за вказаними договорами, після відступлення права вимоги позивачу, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Водночас, суд не погоджується нарахуванням відповідачу процентів, виходячи з такого.
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Як вбачається з копії військового квитка та довідки командира в/ч НОМЕР_2 від 13.08.2025 № 979, ОСОБА_1 призваний на військову службу за призивом під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 16.03.2022 по теперішній час.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На підставі Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року та триває по теперішній час.
На підставі наведеного, cуд дійшов висновку про можливість застосування до даних правовідносин пільг, передбачених статтею 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, з огляду на встановлені обставини, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повинно було нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом оскільки на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Оскільки відповідно до приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не мав права нараховувати відповідачу проценти, а тому і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не набуло право вимоги за зобов`язанням зі сплати процентів, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу.
Враховуючи викладене, із розрахунку заборгованості суд виключає заборгованість по процентам.
Що стосується вимоги про зобов`язання органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає таке.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
З 24.02.2022 і по день ухвалення судом рішення в Україні діє воєнний стан. Дана обставина є загальновідомою та не потребує доказування в силу ч. 3 статті 92 ЦПК України.
Отже, відповідач звільнений від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 ЦК України, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому не повинен сплачувати суму боргу саме з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від суми боргу.
За таких обставин, вимога позивача про нарахування інфляційних втрат і 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення, є необґрунтованою, тому суд відмовляє у її задоволенні.
Підсумовуючи викладене, позов потрібно задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5500,00 грн.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, то судові витрати позивача по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної суми, а саме 28%, що складає 678,27 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надані належні докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
Водночас, до акту виконаних робіт включені послуги, які представник позивача не надавав, а саме у пунктах 9 та 10 – складення відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв, участь в судовому засіданні. 
Суд враховує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Отже, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на наведене, оскільки справа є малозначною, предмет спору у цій справі не є складним та не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів є незначним, підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи та не вплинула на результат розгляду справи, оскільки судова практика у даній категорії справи є сталою, до витрат включено послуги, які адвокат не надавав, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не відповідає критерію їх пропорційності та розумності та є завищеним, а тому суд зменшує ці витрати до 5000,00 грн.
Враховуючи, що позов задоволено частково (28%), витрати позивача на професійну правничу допомогу слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної суми, а 1400,00 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором № 6900552 про надання споживчого кредиту від 26.07.2023 у розмірі 5500,00 грн основний боргу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 678,27 грн та втрати на професійну правничу допомогу у сумі 1400,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ЄДРПОУ 44559822, адреса: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:         З.М. Сухаревич