ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/3310/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А., 

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:
позивача: Павлов Р.В., 
відповідача: Гуримський О.В., Адаманов А.Д., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025
у складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.
та на рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2025
суддя: Ващенко Т.М.
у справі № 910/3310/24
за позовом департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до товариства з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум Трейд»
про стягнення 28 052 300,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум Трейд» (далі - ТОВ «Еквілібріум Трейд», відповідач), з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення пайового внеску у сумі 28 052 300,20 грн на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як замовник будівництва, введеного в експлуатацію, не виконав свого обов`язку щодо звернення із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об?єкта будівництва та до введення його в експлуатацію не сплатив пайового внеску, чим порушив вимоги підп. 3 та 4 абз. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і права та інтереси територіальної громади міста Києва та Департаменту. За твердженням позивача, замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 22.07.2025 у справі № 910/3310/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025, у позові відмовлено повністю.

4. Рішення суду мотивоване тим, що замовником об`єкта будівництва «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі міста Києва» здійснюється спорудження на земельній ділянці у складі об`єкта будівництва (житлового комплексу) об`єктів соціальної сфери (інфраструктури), а тому у цьому випадку замовник не повинен залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва на підставі підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

5. Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 та на рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2025 у справі № 910/3310/24, в якій просить Суд скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

6. Касаційна скарга подається Департаментом на підставі:

- пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункт 2 частини 4 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підпункт 2 пункт 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі - Закон № 132-ІХ) без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 910/9641/19;
- пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункт 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 132-ІХ без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 22.05.2025 у справі № 910/6176/24, від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 03.12.2024 у справі № 910/6226/23, від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 07.11.2024 у справі № 910/12561/23, від 13.02.2025 у справі № 910/3935/24, ухвалі від 10.04.2025 у справі № 910/2987/24, від 14.12.2021 у справі № 910/19088/20 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19;
- пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 132-ІХ з урахуванням частини 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що пайова участь сплачується у разі, якщо будівництво об`єкта соціальної інфраструктури передбачено у затвердженій проєктній документації, однак, такі об`єкти соціальної інфраструктури не будуються та не вводяться в експлуатацію одночасно із житловими будинками об`єкта будівництва, водночас об`єкт основного призначення прийнято в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відповідно до законодавства;
- пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 310 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, які є законними та обґрунтованими та прийнятими з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

8. У додаткових поясненнях позивач наголошує на тому, що об?єкти будівництва знаходяться на різних земельних ділянках.

9. У запереченнях на додаткові пояснення відповідач зазначає, що він будує на двох земельних ділянках разом з об?єктами будівництва і об?єкти соціальної інфраструктури.

10. У письмових поясненнях відповідач акцентує увагу щодо об?єктів спорудження, яких планується саме на земельній ділянці за кадастровим номером: 8000000000:90:019:0038.

11.  Позивач у запереченнях вказує на застосування листа Мінрегіонбуду від 22.07.2011 при вирішенні питання щодо звільнення від сплати коштів пайової участі окремих категорій замовників будівництва.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

12. Рішенням Київської міської ради від 20.12.2007 № 1466/4299 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум Трейд» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами на Наддніпрянському шосе, 2-а у Голосіївському районі м. Києва:

- затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів окремого об`єкта містобудування - будівництва, експлуатації та обслуговування готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами на Наддніпрянському шосе, 2-а у Голосіївському районі м. Києва;
- внесено зміни до Генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, а саме: територію, яка передається відповідно до цього рішення, вилучено із зони зелених насаджень загального користування та переведено за функціональним призначенням до території житлової та громадської забудови;
- внесено зміни до Програми комплексного розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, шляхом виключення з переліку озеленених територій загального користування м. Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам (таблиця 2), земельні ділянки площею 21,63 га у Голосіївському районі м. Києва;
- затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум Трейд» для будівництва, експлуатації та обслуговування готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами на Наддніпрянському шосе, 2-а у Голосіївському районі м. Києва;
- припинено комунальному підприємству «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа» право користування частиною земельної ділянки, відведеної згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 08.06.62 № 852 «Про дальше розширення зелених насаджень навколо м. Києва та поліпшення стану зеленої зони м. Києва», площею 3,53 га та віднесено цю земельну ділянку до земель запасу житлової та громадської забудови (лист-згода від 19.12.2007 № 645);
- передано товариству з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум Трейд», за умови виконання пункту 8 цього рішення, у довгострокову оренду на 10 років земельні ділянки загальною площею 21,63 га для будівництва, експлуатації та обслуговування готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами на Наддніпрянському шосе, 2-а у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі: ділянку № 1 площею 10,52 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування; ділянку № 2 площею 11,11 га, зокрема площею 3,53 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови; площею 7,58 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

13. В експертному звіті товариства з обмеженою відповідальністю «Національна Будівельна Експертиза» № КС 01-30/07 від 08.08.2018 щодо розгляду проєктної документації за коригуванням проєкту «Будівництво житлового, готельно-офісного, торговельного комплексів з надземними та підземними паркінгами» на Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва зазначено, що генеральним проєктувальником є ТОВ «Буд-Проект Груп», замовником будівництва є ТОВ «Еквілібріум Трейд», та встановлено, що проєктна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; охорони праці; екології; пожежної безпеки; техногенної безпеки; енергозбереження.

14. У матеріалах справи містяться також експертні звіти від 07.04.2017 № 3-195-16-ЕП/КО, від 15.12.2017 № 3-239-17-ЕП/КО, від 25.11.2021 № 01-19/03_НШ, від 02.05.2024 № ЕКС01-15/03_НШ, від 19.07.2024 № ЕКС01-01/04_НШ, відповідно до яких проєктна документація розроблена згідно з вихідними даними на проєктування з дотриманням вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення.

15. 10 травня 2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано дозвіл № ІУ 115171302402 на виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва». Замовником будівництва вказано ТОВ «Еквілібріум Трейд».

16. 18 березня 2021 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат № ІУ123210302819 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва» 1 черга.

17. Позивачем пред`явлено відповідачу претензію від 04.11.2021 № 050/08-6469, в якій вимагалось протягом 10 календарних днів з дня отримання цього листа звернутись до Департаменту про отримання розрахунку та укладення договору пайової участі з поданням завірених належним чином копій документів.

18. Також, позивач надіслав відповідачу вимоги від 04.08.2023 № 050/18-2998 та від 21.09.2023 № 050/18-3628 щодо отримання розрахунку та сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва. Разом із вимогою від 21.09.2023 № 050/18-3628 позивач надіслав відповідачу для подальшого оформлення проєкт розрахунку пайового внеску (участі) у зв`язку з будівництвом за проєктом «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва. І черга» на підставі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 18.03.2021 за № ІУ 123210302819, дозволу на виконання будівельних робіт вищезазначеного об`єкта, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 10.05.2017 за № ІУ 115171302402, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX.

19. Листом № 011223 від 01.12.2023 відповідач повідомив позивача про відсутність обов`язку та правових підстав сплачувати пайову участь щодо зазначеного об`єкта.

Позиція Верховного Суду

20. Предметом позову є стягнення коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у розмірі 28 052 300,20 грн (будівництво І черги об?єкта) та вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для залучення відповідача до участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

21. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави унормовано у ст. 1212 Цивільного кодексу України.

22. Відповідно до частин 1, 2 цієї норми особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

23. За загальним правилом, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

24. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

25. За приписами ст. 1 зазначеного Закону замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

26. Частиною 1 ст. 2 цього Закону вказано, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проєктної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

27. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об`єктів соціальної сфери, житлових будинків, інших об`єктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами.

28. За приписами ст. 40 Закону (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва:
1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;
2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;
3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;
4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;
5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;
6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;
7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;
8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;
9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);
10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;
11) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення;
12) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель і споруд підприємств харчової промисловості;
13) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);
14) об`єктів, що споруджуються на виконання договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору.

29. 01 січня 2020 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі - Закон № 132-IX), яким статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено.

30. Відповідно до п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі - Закон № 132-IX) договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Установити, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

31. Згідно з пп. 3, 4 п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

32. За змістом Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.

33. Верховний Суд неодноразово зазначав, що передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:
- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;
- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

34. Тож обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:
- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;
- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

35. Тобто, для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абз. 2 п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

36. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав на те, що замовником об`єкта будівництва «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі міста Києва» здійснюється спорудження на земельній ділянці у складі об`єкта будівництва (житлового комплексу) об`єктів соціальної сфери (інфраструктури), а тому у цьому випадку замовник не повинен залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва на підставі підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

37. За приписами пп. 2 п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пайова участь не сплачується у разі будівництва: 
- об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; - будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 
- будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; - індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 
- об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 
- об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 
- об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 
- об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 
- об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); 
- об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків; 
- об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства; - об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових; 
- об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції).

38. Тобто, якщо будуються об`єкти, то замовники таких об`єктів не сплачують кошти для створення і розвитку інфраструктури міста (бо вони вже беруть участь у створенні цієї інфраструктури шляхом фінансування будівництва відповідних об`єктів).

39. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Національна Будівельна Експертиза» затвердило експертний звіт (позитивний) № ЕКС01-15/03_ НШ від 02.05.2024 (реєстраційний номер: ЕХ01:8928-1427-5130-3061) за коригуванням проєкту «Будівництво житлово, готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва». Нинішнім коригуванням проєкту передбачається внесення змін тільки у II чергу будівництва щодо зовнішніх електричних мереж у частині габаритних розмірів трансформаторної підстанції. Інші черги та розділи не коригуються, всі попередні проєктні рішення залишаються без змін. Коригування проєкту в частині зовнішнього електропостачання об`єкта виконано у відповідності до вимог Технічних умов № НП-889-16 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 08.08.2016, листа про коригування № 1/03/ДепТП/1/НП-889-16/132482 від 10.06.2020, за завданням Замовника: для зменшення собівартості монтажних робіт без перерозподілу навантажень. Одним з рішень по оптимізації - зміна типу будівлі ТП з цегляної на збірні бетонні секції. Відповідні навантаження по будинках залишаються без змін. Даним коригуванням проєкту передбачається: Перерозкладка внутрішньомайданчикових електричних мереж (трас). Чотири трансформатори ТП № 1 живлять тих самих споживачів. Зміни навантажень по споживачам не передбачається. Зміна загальної площі ТП № 1: було 74,86 м2, стало 98,41 м2. Будівля ТП постачається як збірний заводський виріб.

40. Відповідно до експертного звіту (позитивний) № ЕКС01-01/04_НШ від 19.07.2024 (реєстраційний номер EX01:4928-3692-4915-8213) за коригуванням проєкту «Будівництво житлово, готельно-офісного, торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва», в якому зазначено, що проєктом передбачалося будівництво 23-ох багатоквартирних житлових будинків, які складаються з різновисоких секцій (від 10 до 26 поверхів), ТП і РП/ТП, двох підземних паркінгів, підземно-надземного паркінгу, а також ряду об`єктів соціальної інфраструктури. Кількість черг будівництва - 14, а саме:
- І черга - житлові будинки № 1, 2, 3, офісна будівля, РП № 1;
- ІІ черга - житлові будинки № 4, 5, 6, вбудовані в житлові будинки № 4 і 5 групи короткотривалого перебування дітей (на 50 місць в кожному з будинків), ТП № 2: · 1 п.к. - Житловий будинок № 4, ТП № 1 поз. 303 по ГП; · 2 п.к. - Житловий будинок № 5; · 3 п.к. - Житловий будинок № 6;
- III черга будівництва - житлові будинки № 7 і 8: · 1 п.к. - Житловий будинок № 7; · 2 п.к. - Житловий будинок № 8;
- ІV черга - житлові будинки № 9 і 10, вбудовані в житловий будинок № 9 групи короткотривалого перебування дітей на 50 місць, ТП № 3, ТП № 4;
- V черга - житлові будинки № 11 і 12, вбудовані в житловий будинок № 12 дві окремі групи короткотривалого перебування дітей на 50 місць кожна;
- VІ черга - житлові будинки № 13-16, вбудовані в житловий будинок № 16 групи короткотривалого перебування дітей на 50 місць, РП № 2;
- VІІ черга - житлові будинки № 17 і 18;
- VІІІ черга - житлові будинки № 19 і 20, вбудовані в житловий будинок № 20 групи короткотривалого перебування дітей на 50 місць, ТП № 5;
- ІХ черга - житлові будинки № 21-23, ТП № 6;
- Х черга - підземний паркінг на 1 958 машино-місць;
- ХІ черга - підземний паркінг на 510 машино-місць;
- ХІІ черга - загальноосвітній навчальний заклад;
- ХІІІ черга - торгово-спортивний комплекс, ТП № 1;
- ХІV черга - лікарня, киснева станція, будівля охорони лікарні, підземно-наземний паркінг на 130 м/м, ТП № 7.

Підвальні поверхи всіх будинків відведені під технічні приміщення та приміщення для зберігання велосипедів. Житлові будинки комплексу мають клас наслідків (відповідальності) - СС3.

Цим коригуванням проєкту передбачається внесення змін тільки у II чергу будівництва щодо зовнішніх електричних мереж у частині габаритних розмірів трансформаторної підстанції. Інші черги та розділи не коригуються, всі попередні проєктні рішення залишаються без змін. Коригування проєкту в частині зовнішнього електропостачання об`єкта виконано у відповідності до вимог Технічних умов № НП-889-16 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 08.08.2016, листа про коригування № 1/03/ДепТП/1/НП-889-16/132482 від 10.06.2020, за завданням Замовника: для зменшення собівартості монтажних робіт без перерозподілу навантажень. Одним з рішень по оптимізації є зміна типу будівлі ТП з цегляної на збірні бетонні секції. Відповідні навантаження по будинках залишаються без змін.

41. Пунктом 3.59 ДБН Б.2.2-12:2019 (Планування та забудова територій) соціальна інфраструктура - комплекс закладів, установ та підприємств обслуговування, які забезпечують соціальні запити населення у сфері охорони здоров`я, виховання й освіти, культури, фізичної культури та спорту, торгівлі, побутового, житлово-комунального обслуговування.

42. Відповідно до п. 5.1 ДБН Б.2.2-12:2019 у процесі містобудівного проєктування території на місцевому рівні визначаються території: сельбищна, виробнича, рекреаційна та ландшафтна, у межах яких окремі земельні ділянки мають бути планувально об`єднані у такі функціональні зони: - житлової та громадської забудови, яка складається з прибудинкових територій багатоквартирних будинків, земельних ділянок садибних будинків, гуртожитків, а також земельних ділянок, на яких розташовуються заклади дошкільної освіти, загальної середньої освіти, громадські центри мікрорайонів, заклади охорони здоров`я, соціального захисту, культури та мистецтва, фізкультурно-оздоровчі і спортивні споруди, підприємства торгівлі і харчування, побутового обслуговування, органи державної влади та місцевого самоврядування, громадських та релігійних організацій, фінансово-кредитних установ, науково-дослідних та проєктних організацій.

43. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (чинного на день виникнення спірних правовідносин) до класу - спортивні зали (код 1265) відносяться будівлі, що використовуються у спортивних цілях.

44. Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд НК 018:2023 клас - спортивні зали (код 1265), до яких відносяться будівлі, що використовуються у спортивних цілях, відноситься до групи - будівлі громадського дозвілля, освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

45. За приписами ст. 1 Закону України «Про фізичну культуру» спортивна споруда - нерухоме майно, призначене для занять фізичною культурою і спортом.

46. Статтею 48 зазначеного Закону встановлено, що матеріально-технічне забезпечення сфери фізичної культури і спорту здійснюється шляхом будівництва та використання спортивних споруд, створення, придбання та використання фізкультурно-спортивного спорядження та обладнання, іншого майна, призначеного для занять фізичною культурою і спортом. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту, визначає нормативи матеріально-технічного забезпечення сфери фізичної культури і спорту в Україні.

47. ДБН В.2.2-4:2018 (Будинки і споруди. Заклади дошкільної освіти) передбачені короткотривалого перебування дітей дошкільного віку, які дозволяється передбачати у першому-другому поверхах житлових будинків (з окремим від житла входом).

48. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про дошкільну освіту» встановлено, що доступність дошкільної освіти забезпечують органи державної влади, органи місцевого самоврядування, засновники закладів освіти, інших суб`єктів освітньої діяльності та суб`єкти освітньої діяльності.

49. За приписами ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту» територіальну доступність дошкільної освіти забезпечують у межах повноважень органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

50. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що відповідачем заплановано спорудження на земельних ділянках об?єктів будівництва та об?єктів соціальної інфраструктури, що передбачено затвердженою проєктною документацією. 

51. Верховний Суд бере до уваги, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024 у справі № 320/44099/23 визнав протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 19 грудня 2019 року № 460/8033 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва» та від 26 березня 2020 року № 908/9078 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 19 грудня 2019 року № 460/8033 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва».

52. Як зазначалося вище, відповідно до пп. 2 п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пайова участь не сплачується, зокрема у разі будівництва об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури.

53. Верховний Суд звертає увагу, що ні положення ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), ні п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» не передбачають умови щодо спорудження об?єктів соціальної інфраструктури та введення таких об?єктів в експлуатацію одночасно (в один і той же час) з об?єктом будівництва.

54. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.03.2021 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат № ІУ123210302819 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі м. Києва» лише І черги з ХІV запланованих.

55. З огляду на зазначене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем здійснюється спорудження об`єкта будівництва «Будівництво житлового, готельно-офісного торговельного комплексів з наземними та підземними паркінгами по Наддніпрянському шосе, 2-А у Голосіївському районі міста Києва» на земельній ділянці у складі з об`єктами соціальної сфери (інфраструктури), тому відповідач не повинен залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва на підставі підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

56. Скаржник у касаційній скарзі вказує на те, що пайова участь не сплачується у разі будівництва: об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури та зазначає, що об`єкти І черги будівництва збудовані на земельній ділянці з кадастровим номером № 8000000000:90:019:0038, водночас, об`єкти соціальної інфраструктури, які заплановані в ХІІ-ХІV чергах, мають бути побудовані на земельній ділянці з кадастровим номером № 8000000000:90:019:0040.

57. Верховним Судом відхиляються зазначені доводи позивача, оскільки відповідно до схеми розподілу ділянки на черги будівництва та планів земельних ділянок з кадастровими номерами: 8000000000:90:019:0038, 8000000000:90:019:0040, що відображено у висновку експерта № Т867/02-2025 від 26.03.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:019:0038, на якій збудовані об?єкти І черги, будуть споруджуватися об?єкти ІІ, ІV, V черг, у житлові будинки яких, зокрема 4, 5, 9 - 12 будуть вбудовані групи короткотривалого перебування дітей (на 50 місць в кожному з будинків) та об?єкт ХІІІ черги - торгово-спортивний комплекс.

58. Тобто на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:019:0038 будуть споруджуватися і об?єкти соціальної інфраструктури.

59. Отже, замовником будівництва здійснено дотримання вимог 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» стосовно спорудження на одній земельній ділянці, як об?єкта будівництва, так об`єктів соціальної інфраструктури.

60. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

61. Верховним Судом відхиляються доводи скаржника про неврахування судами висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 910/9641/19, оскільки висновки судами враховані.

62. Департамент також посилається на висновки Верховного Суду викладені у справах № 910/6176/24, № 910/21307/21, № 910/6226/23, № 910/9548/21, № 910/12561/23, № 910/3935/24, № 643/21744/19, правовідносини у зазначених спорах виникли на підставі звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі, що підлягали сплаті за будівництво житлової/нежитлової забудови. Зокрема, у цих справах зазначено про обов`язок забудовників сплатити пайовий внесок, розрахунок якого здійснюється в порядку розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». У зазначених справах не вирішувалися питання щодо застосування пп. 2 п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону № 132-IX, стосовно несплати пайової участі замовником будівництва у разі будівництва об`єктів за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури. У справі, що переглядається підставою для відмови у позові є те, що замовник не повинен залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва на підставі пп. 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

63. Верховним Судом відхиляються посилання скаржника на ухвали Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 910/2987/24, від 14.12.2021 у справі № 910/19088/20, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а не в його ухвалі.

64. З огляду на зазначене, скаржник належним чином, із посиланням на висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, як того вимагає положення п.1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не довів обґрунтованість своїх доводів та, відповідно, не спростував правильність рішень судів попередніх інстанцій.

65. Верховним Судом відхиляються посилання позивача на ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки у справі, що розглядається, основним питанням є залучення/не залучення замовника до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, а не зменшення розміру пайової участі.

66. Щодо посилання скаржника на п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

67. Отже, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права щодо недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

68. Натомість зміст касаційної скарги свідчить про те, що доводи позивача у наведеній частині зводяться до незгоди скаржника з наданою судами оцінкою наявних у справі доказів та встановленими обставинами, та спрямовані на спонукання Суду до необхідності переоцінки поданих сторонами доказів, що, відповідно до норм статті 300 ГПК України, виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

69. Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

70. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

71. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

72. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

73. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір у порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 та рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2025 у справі № 910/3310/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй
Судді О. М. Баранець
О. А. Кролевець

Постанова ухвалена з окремою думкою судді Кролевець О.А.