Справа №760/9558/24
1-кп/760/1733/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року            м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді    ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря      ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 ,
захисника     ОСОБА_4 ,
обвинуваченого    ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023, приблизно о 12.45 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля стола адміністратора на першому поверсі першої секції житлового комплексу «Smarthouse», який розташований за адресою : АДРЕСА_2 , з метою продовження оренди квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться в приміщенні вищевказаного житлового комплексу, де він проживав на той час. В цей час за столом адміністратора знаходилася ОСОБА_6 , яка виконує обов`язки адміністратора та поряд з якою на столі знаходився ключ від квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку з біркою з відповідним номером, яку орендує остання. ОСОБА_5 , помітивши вищевказаний ключ, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив таємно викрасти чуже майно, поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_5 , 15.12.2023 приблизно о 12.50 години, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, взяв без дозволу зі столу ключ до квартири АДРЕСА_4 та відразу ж направився на тринадцятий поверх першої секції, де за допомогою ключа, який викрав на столі, відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_5 , тим самим проникнувши у житло, яке орендує ОСОБА_6 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе перешкодити вчиненню крадіжки, скориставшись тим, що в квартирі в цей час нікого з мешканців не було, і ніхто не зможе зашкодити скоєнню злочину, таємно, в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, яке належить останній, а саме: варильну поверхню марки «DominoVentoluxV6 62 TC», вартість якої згідно висновку експерта КНДЕКЦ МВС України від 27.12.2023 за № СЕ-19/111-23/69133 -ТВ станом на 15.12.2023 становить 3 878 гривень, 10 копійок після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю розкаявся.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений  ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість  ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Зазначені дії  ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому  ОСОБА_5  виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні виду покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання.  ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого, також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків від злочину. 
Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, добре характеризується, є учасником бойових дій, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи- воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).
Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченим  ОСОБА_5 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення  ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочинів, беручи до уваги, що викрадене майно було повернуто потерпілій і остання не наполягали на суворому покаранні для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст. 75, 76 КК України. 
Підстави для призначення обвинуваченому  ОСОБА_5 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на його щиросердне каяття, - відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого  ОСОБА_5  на підставі ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5  визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити  ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_5 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази: варильну поверхню марки «DominoVentoluxV6 62 TC» - залишити у користуванні ОСОБА_6 .
Стягнути з  ОСОБА_5  1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень 92 копійки за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/69133-ТВ від 27.12.2023.
Стягнути з  ОСОБА_5  6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки за проведення судово-портретної експертизи № СЕ-19/111-24/872-ФП від 14.02.2024.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя             ОСОБА_1