Справа № 570/6729/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року  Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді – Ковальова І.М.
при секретарі – Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області за підсудністю з Рівненського районного суду рівненської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат.

У своїй позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані: серія -- номер НОМЕР_1 , паспорт виданий: 5610, 18.02.2016 року, РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443 кредитну заборгованість за Заявою – договором №002/21449657-SP від 03.08.2023, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 02.09.2025 року становить 30283,67 грн. (в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 14999,65 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) – 15284,02 грн.; кредитну заборгованість за кредитним договором №002/21450499-CK_SB від 02.08.2023 року, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 02.09.2025 року складає 23663,32 грн. (в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 13000,00 грн.;- заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) – 10663,32 грн.) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив у позовній заяві провести розгляд даної справи без участі представника АТ «Таскомбанк».

В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 02 серпня 2023 року між АТ «Таскомбанк» (позивач, банк) та ОСОБА_1 (відповідачка, позичальник) було підписано Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 02 серпня 2023 року слід розуміти як кредитний договір №002/21450499-CK_SB від 02 серпня 2023 року. 

ОСОБА_1 з 02 серпня 2023 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_3 , який відкритий до Заяви договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/21450499-CK_SB (надалі – кредитний договір). 

Умовами кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. 

Згідно умовами Заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у національній валюті.

Таким чином, позичальнику встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 13 000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом – 59 %; строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією. 

03 серпня 2023 року між АТ «Таскомбанк» (позивач, банк) та ОСОБА_1 (відповідачка, позичальник) було підписано Заяву №002/21449657-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (надалі – Заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк»). 

ОСОБА_1 з 03 серпня 2023 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_4 , який відкритий до Заяви №002/21449657-SP з номером Кредитного договору №002/21449657-SP – кредитний договір). 

Відповідно до п.п.1.2.2. Заяви №002/21449657-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» відповідачка просила надати банківські та фінансові послуги зокрема: Відкрити поточний рахунок № національній валюті; НОМЕР_4 . Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 15 000 грн.; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом – 0,22%; строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. 

Позивачем у повній мірі було виконано свої зобов`язання за кредитними договорами та було надано відповідачу кредит у розмірах та на умовах, погодженими сторонами. 

Натомість відповідачка, отримавши кредитні кошти, у повному розмірі, як самої суми кредиту, так і відсотків за користування кредитом позивачу не сплачувала.

Суд також бере до уваги, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання. Однак, відповідачка своїм правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитних договорів протягом чотирнадцяти днів не скористалася та продовжувала користуватись кредитами на погоджених між сторонами умовах.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори укладені в електронній формі. Їх дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована, у судовому порядку вказані договори відповідач не оскаржував. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами – суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 даного закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за договорами загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 02 вересня 2025 року становить 53946,99 грн. та складається з наступного: за кредитним договором №002/21450499-CK_SB від 02.08.2023 року в розмірі 23663,32 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 13000,00 грн., заборгованість по процентам – 10663,32 грн.; за заявою договором №002/21449657-SP від 03.08.2023 року в розмірі 30283,67 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту – 14999,65 грн.; заборгованість за процентами – 15284,02 грн.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, яка грошові кошти отримала та використала на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитними договорами у повній мірі не виконала, в судове засідання повторно не з`явилася, письмовий відзив на позов не подала, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273, 280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат – задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443 загальну заборгованість за кредитними договорами в розмірі 53946,99 грн. (з яких: заборгованість за кредитним договором №002/21450499-CK_SB від 02.08.2023 року в розмірі 23663,32 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 13000,00 грн., заборгованість по процентам – 10663,32 грн.; заборгованість за заявою договором №002/21449657-SP від 03.08.2023 року в розмірі 30283,67 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту – 14999,65 грн.; заборгованість за процентами – 15284,02 грн.) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. 

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 

Суддя Рівненського
міського суду        І.М.Ковальов