Справа № 352/2663/25
Провадження № 2/352/264/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючого судді Олійника М. Ю.
за участю:
секретаря судового засідання Кукули О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько позивача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла й мати – ОСОБА_4 . У зв`язку із оформленням її братом ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 стало відомо про те, що згідно рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів №233 від 19.12.1989 року за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору, визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 05.03.1991 року виконавчим комітетом Радчанської сільської ради ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на вказане вище будинковолодіння. Домоволодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд. Згідно з технічним паспортом та довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.03.2025 №05/03/2025 вартість нерухомого майна становить 940113 грн. На момент вступу в дію Закону України «Про власність», а саме 15.04.1991 року у колгоспному дворі проживали позивач, відповідач та батьки позивача, а отже, були співвласниками вказаного будинковолодіння в рівних долях, а саме по частки. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.08.2025 року по справі №352/1114/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності за ОСОБА_2 , визнано право власності на частини будинковолодіння в АДРЕСА_1 з підстав належності частки яка належала йому як члену колгоспного двору, 1/8 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та 3/8 частки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 цим же рішенням було встановлено, що право власності на частку будинковолодіння належало їй, ОСОБА_1 , ще станом на 15.04.1991 року, а тому вона правомірно набула право власності на частки спірного майна як член колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняла дій, що можуть свідчити про її відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася, надала заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 18 березня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №708 (а.с.8).
Технічним паспортом виготовленим 17 березня 2025 року визначено згідно експлікації приміщень наступні характеристики: будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,5 м.кв., житловою площею 54,2 м.кв. «А», що складається: коридору 5,1 м.кв., передпокою 9,4 м.кв., житлової 7,3 м.кв., житлової 16,9 м.кв., житлової 14,6 м.кв., ванної 4,9 м.кв., кухні 12,1 м.кв., коридору 6,8 м.кв., житлової 15,4 м.кв. (а.с.19-24).
Відповідно до довідки №05/03/2025 виданої ФОП ОСОБА_5 загальна дійсна вартість домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 17.03.2025 року з врахуванням ПДВ становить 940113 грн. (а.с.25).
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 05.03.1991 року виконкому Радчанської сільської Ради народних депутатів жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 . Свідоцтво видане на підставі рішення Тисменицької районної ради народних депутатів №233 від 19.12.1989 року (а.с.26).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.04.1983 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.28).
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.10.1971 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.27).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00050045432 від 14.03.2025 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6 , про що 18.03.1956 року було складено актовий запис №8 (а.с.29).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2025 року №10/131-10/35 житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно даних погосподарського обліку за 1991-1995 роки, книга 11, особовий рахунок № НОМЕР_4 , належав до суспільної групи домогосподарства – «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року були зареєстровані і проживали: голова домогосподарства – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вибула 28.02.2005 року, син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.30). 
З довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2025 року № 8/131-10/35в вбачається, що згідно запису погосподарської книги №6 за 2016-2023 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 01.0561.1 за громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , числиться частка у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0700 га. На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою по АДРЕСА_1 разом із ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від імені ОСОБА_3 у сільській раді та у Радчанському старостаті заповіт не посвідчувався та не відмінявся (а.с. 31).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2025 року № 7/131-15/35в виданої ОСОБА_2 про те, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вул. Леніна перейменована на вул.. Шевченка рішенням 11 сесії Радчанської сільської ради 4-го скликання від 15.10.2004 року (а.с.32).
З довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2025 року № 9/131-10/35в вбачається, що згідно запису погосподарської книги №6 за 2016-2023 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 01.0561.1 за громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 числиться житловий будинок по АДРЕСА_1 , що розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0700 га. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою по АДРЕСА_1 . Разом із нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від імені ОСОБА_4 у сільській раді та у Радчанському старостаті заповіт не посвідчувався та не відмінявся (а.с. 33).
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.08.2025 року за ОСОБА_2 визнано право власності на частини будинковолодіння в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У вказаному рішенні, зокрема вказано, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , були членами колгоспного двору, яким на праві власності належало по частці спірного будинковолодіння, оскільки після набрання чинності Законом України «Про власність» 15 квітня 1991 року такі не втратили права на частку в майні. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання за позивачем права власності на спадковий житловий будинок в цілому та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. А отже, за позивачем слід визнати право власності на частки будинковолодіння. (а.с.34-36).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №449599356 від 28.10.2025 житловий будинок загальною площею 92,5 м.кв., житловою площею 54,2 м.кв. розташований в АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі належить ОСОБА_2 ; земельна ділянка площею 0,07 га, кадастровий номер 2625884701:03:006:0007, земельна ділянка площею 0,2 га, кадастровий номер 2625884701:03:003:0055, земельна ділянка площею 0,142 га, кадастровий номер 2625884701:02:001:0037, земельна ділянка площею 0,148 га, кадастровий номер 2625884701:03:003:0056, земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 2625884700:03:008:0136, земельна ділянка площею 0,52 га, кадастровий номер 2625884700:03:008:0035 належать на праві власності ОСОБА_2 (а.с.37-42).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права.
Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Стосовно типу спірного домогосподарства, то суд зазначає, що статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.
15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність”. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). 
До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. 
Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: 
а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;
б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Так, згідно довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради станом 15.04.1991 року у господарстві, яке відноситься до суспільної групи – «колгоспний двір» по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , як голова колгоспного двору, чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вибула ІНФОРМАЦІЯ_10 та син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введений в дію Закон України «Про власність», у зв`язку з чим правового значення буде мати належність членів до колгоспного двору саме на цю дату.
Отже, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , були членами колгоспного двору, яким на праві власності належало по частці спірного будинковолодіння, оскільки після набрання чинності Законом України «Про власність» 15 квітня 1991 року такі не втратили права на частку в майні.
Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц.
Оскільки право власності на частку будинковолодіння належало позивачу ще станом на 15.04.1991 року як члену колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняла дій, що можуть свідчити про її відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 121, 123, ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності– задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК