Справа №295/10455/25
Категорія 98
1-кп/295/918/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1025060600001092 від 08.07.2025, про обвинувачення 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21.06.2025 ОСОБА_5 у достовірно невстановлений слідством час та місці, переглядаючи інтернет-майданчик оголошень «OLX», виявив розміщене оголошення про надання в оренду побутової техніки - пилососа марки «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0». Усвідомлюючи, що він не має наміру повертати орендоване майно та маючи злочинний умисел на його протиправне привласнення, ОСОБА_5 ініціював телефонний контакт із власником вказаного майна під приводом нібито оренди пилососа.
Під час спілкування ОСОБА_6 увів потерпілого ОСОБА_7 в оману щодо своїх істинних намірів та переконав його у правомірності своїх дій, після чого домовився про умови оренди техніки, в тому числі щодо строку та способу передачі майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.06.2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 93, поблизу автобусної зупинки, ОСОБА_5 особисто зустрівся із ОСОБА_7 , у ході чого, з метою введення останнього в оману щодо своїх намірів, що фактично не відповідають дійсності, надав йому для ознайомлення власні документи у вигляді електронного зображення у застосунку «Дія», тим самим створивши видимість добросовісного орендаря.
Для посилення довіри та прикриття свого злочинного наміру ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 450 гривень як оплату за оренду пилососа, при цьому запевнив останнього у намірі повернути техніку наступного дня, хоча фактично повертати майно не збирався.
Таким чином, ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати умови оренди та повертати техніку, шляхом обману заволодів миючим пилососом марки «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0» вартістю 15 917 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на зазначену суму.
Крім того, 21.06.2025 ОСОБА_5 у достовірно невстановлений час та місці, переглядаючи соціальну мережу «INSTAGRAM», виявив розміщене оголошення на сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_2» про надання в оренду побутової техніки - пилососа марки «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0». Усвідомлюючи, що він не має наміру повертати орендоване майно та маючи злочинний умисел на його протиправне привласнення повторно, ОСОБА_5 залишив повідомлення на сторінці в соціальній мережі Instagram під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому висловив зацікавленість в оренді миючого пилососа «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0», нібито для власних побутових потреб.
У ході спілкування ОСОБА_5 увів потерпілого ОСОБА_8 в оману щодо своїх істинних намірів та переконав потерпілого у правомірності своїх дій, після чого домовився про умови оренди техніки, в тому числі щодо строку та способу передачі майна та перерахував грошові кошти у сумі 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , як платіж за оренду вказаного пилососа.
У подальшому, 22.06.2025 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77, на автомобільній парковці поблизу ТРЦ «Глобал», реалізуючи повторно свій злочинний умисел, зустрівся із громадянином ОСОБА_8 , з яким попередньо домовився про оренду зазначеного пилососа.
Для переконливості своїх намірів, які в подальшому він не збирався виконувати, ОСОБА_5 із метою введення в оману та прикриття свого злочинного умислу, у присутності ОСОБА_8 надав для фіксації свої документи у вигляді застосунку «Дія», чим увів останнього в оману. Після фотографування документів ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 пилосос «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0», який ОСОБА_6 зобов?язувався повернути майно наступного дня.
Таким чином ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати майно ОСОБА_8 , шляхом обману заволодів миючим пилососом «Karcher», моделі «Puzzi 8/1 1.100-240.0», розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив останньому майнової шкоди на суму 15 917 гривень 50 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, до вчиненого ставиться критично. Зазначив, що потерпілі до нього не мають, ОСОБА_9 він відшкодував заподіяні збитки. Більше не буде вчиняти протиправних дій, бажає продовжувати військову службу у лавах ЗСУ.
Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надали заяви про розгляд справи без їх участі, цивільні позови не заявляли, при обранні покарання обвинуваченому покладалися на розсуд суду.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловила думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу ОСОБА_5 та матеріалів, що стосуються процесуальних витрат і речових доказів.
Обвинувачений підтримав думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів. 
Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів і матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_5 , стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
При цьому, суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши надані прокурором письмові документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його умисні дії за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є умисним кримінальним проступком та нетяжкими злочином проти власності, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом враховано, що обвинувачений, який є особою молодого віку, перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ, раніше несудимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.
Зважаючи на сукупність усіх обставин і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 190 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України у межах санкцій указаної статті.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно слід визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.
Суд враховує також думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, який зазначив, що заподіяна внаслідок кримінального правопорушення матеріальна шкода частково ним відшкодована.
Разом із цим, з огляду на наявність обставини, яка пом`якшує покарання, критичне обвинуваченого ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, суд погоджується з позицією прокурора та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування більш суворого покарання за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, так само як і ст. 69 КК України суд не вбачає.
Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення двох судово-товарознавчих експертиз № 563/25-25 від 16.07.2025 та № 562/25-25 від 16.07.2025 у сумі 8 481 грн 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та зважаючи на призначене покарання, проходження ним військової служби та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази - 2 DVD-R диски з відеозаписами з внутрішніх камер спостереження, які належать ломбардам "Скарбниця" - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз у сумі 8 481 (вісім тисяч чотириста вісімдесят одна) гривня 60 копійок.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя ОСОБА_1